Režie:
Andrej TarkovskijScénář:
Andrej TarkovskijKamera:
Vadim JusovHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrají:
Natalja Bondarčuk, Donatas Banionis, Jüri Järvet, Anatolij Solonicyn, Nikolaj Griňko, Vladislav Dvoržeckij, Raimundas Banionis, Bagrat Oganěsjan (více)Obsahy(1)
Snímek Solaris na motivy románu Stanislawa Lema pojednává o ovdovělém psychologovi Krisu Kelvinovi, který je vyslán na vesmírnou stanici obíhající kolem planety zvané Solaris pokryté oceánem. Má zde vyšetřit záhadnou smrt lékaře, stejně jako psychické problémy sužující kosmonauty, jejichž počet rapidně klesá. Kelvin se na stanici setká nejen se zbývajícími členy posádky vykazujícími podivné a odtažité chování, ale ke svému velkému překvapení i s vlastní ženou Khari, která je už sedm let po smrti. Záhy vyjde najevo, že Solaris oplývá něčím, co u kosmonautů na vesmírné stanici vyvolává potlačované vzpomínky a obsese, a Kelvin je tak nucen zpochybňovat vlastní vnímání reality. (Cinemax)
(více)Recenze (363)
Teda to bylo náročné. Po prvním shlédnutí to celé působilo zmateně a jako nějaký úlet. Nakonec jsem se nedal odradit a vyzbrojen poznatky ze stejnojmenné knihy Stanislava Lema jsem se odvážil i k druhému shlédnutí. A světe div se, začalo to zapadat do sebe mnohem více. I když i tak zůstalo dost hluchých míst, kdy jsem nepochopil záměr režiséra. Stopáž je opravdu k uzoufání. 3 hodiny být přilepen k obrazu, který je poměrně pomalý a často jen někde v rohu problikne nějaké ta indicie podbarvená dlouhými tóny jak někde v kostele. To je skoro za trest. Každopádně se po filmu zamyslíte na tím, proč hledat jiné civilizace a hlavně, jak s nimi navázat kontakt, když se budou lišit úplně od našich představ. Budeme snad šťastnější? ()
Nevím, jestli se mě to podaří někdy dokoukat do konce. Opět jsem usnul ... ()
Příliš dlouhé a příliš otrocké kopírování knižní předlohy.Kdo knihu četl, filmové zpracování už vidět nemusí. Tedy pokud ano tak jenom kvůli reanimaci Bondarčukové.Skvělé! Ruská rozvláčná filozofie nad smyslem života se dá přirovnat snad jen k německému smyslu pro humor, a to je důvod proč tuto bezmála tříhodinovou nostalgickou masáž ,moc memusím.Na druhou stranu je třeba říct, že zpracovat Lemův námět tak, aby byl přitažlivý pro každého, asi nejde. Velmi povedený je hudební doprovod, má stejnou sílu jako Martinézův nářez, v novějším zpracování od Soderbergha.Kombinace fantaskního světa solarisu,hudby a myšlenky, dělá stohoto díla jeden ze základních pilířů sci-fi. ()
stejně to je audiovizuálně zážitek, sic komorní..........třeba už intro - příroda převažuje nad technikou........................Vesmírná Odyssea, nechci říct východnější....SSSR....jasně, některé věci jsou trochu úsměvné(černobílé displeje, ale videkonference v automobilu, který nejspíš nikdo neříd - to je dobré, to je fakt vize..zádní projekce.....pak záběry z nejspíš z Tokia super, atmosféra, záhadnost - tak jistě pro publikum v SSSR opravdu trochu sci-fi..nevím.........vlastně to ani není moc úsměvné, dlouhé jistě...na dnešní dobu...dlouhé filmy mi taky nevadí, záleží čím je naplníte, možná mi vadí opakování záběrů.........to asi nejvíc.... Samozřejmě, ač je to klasika, tisíckrát zmiňovaná, našel si na ní čas až v roce 2010, to třeba tu Vesmírnou ODysseu sem viděl už jako malej, ikdžy jistě Star Trek a Star Wars mi jako sci-fi utkvěli v paměti nejdřív....nevím, nejde to ani moc srovávat.....je to samozřejmě komorní sci-fi.......samozřejmě ten remake za nic nestál, sic ho pustěj v televizi pravděpodobnějc než Solaris....vlastně mi to sedlo mnohem lépe než Stalker......to neznamená, že bych byl povrchnější.......někdo to má tak, jiný jinak...a někdo se bude zase strašně vztekat nad skvělém hodnocení na čsfd....ale to hodnocení je už tak nějak obecné, celosvětově, historicky.... ()
Ano, nepochopil jsem a přesto jsem byl fascinován. Úžasné dílo, přímo překypující atmosférou, na které téměř 3 hodiny koukáte jak husa do flašky a spíše asi nechápete. V kině to musí být opravdu spektakulární zážitek! ()
Sci-Fi pre pravoverných dedičstvo polského autora Lema sfilmované rovnakým Géniom svetového filmu . ()
Bohužel jsem Lemovu předlohu nečetl, tudíž nemůžu reflektovat, koliko z ní bylo použito, či byli-li k ní přidány nějaké další interpretace pomocí filmového média. Visuálně bylo ovšem dílo podáno skvěle. Tarkovského obrazy přicházely skutečně z jiného světa, z jiné planety, na níž se rozlil oceán lidské duše. Solaris přistupuje k divákovi blízko, vtahuje ho do sebe a při tom mu neustále připomíná, že dějiště je mimozemské. Tarkovskij uměl skvěle tvořit intimní prostředí, což se obzvlášť umocnilo ve filmu, kde se zhmotňuje lidský vnitřní svět. Všechny tyto prvky ve své tvorbě ovšem dovedl režisér k dokonalosti v další tvorbě. ()
Uff ťažko hodnotiť... Kniha vs. Film? Tarkovskij vs. Soderbergh? Stopáž nie je vôbec prestrelená. Dokonca mám pocit, že je krátka, lebo dosť vecí sa z knihy do nej nedostalo a ak áno, tak v akejsi skrátenej - zrýchlenej forme. Ale Tarkovskij sa na rozdiel od Soderbergha drží viac knižnej predlohy. Nie je to zlé, ale 5* dávam, len vďaka knižnej predlohe, inak by som dal asi 4. Kubriková 2001 ostáva stále neprekonaná... ()
Rusky megafilm ()
"Já jsem zrcadlo, podívej se do mě na sebe!" - Warhol. Mě se zdá, že o Tarkovského filmech se dá říct to samé. Můžete v nich uvidět cokoliv, především sami sebe, tak jako v oceánu na Solaris. ()
Pomalý rozjezd, ale jakmile se děj přesune na stanici, začne to být správně zajímavé. Psychol. záležitost. ()
Jednoznacne kultovy film s vynimocnou atmosferou a spracovanim, ktory mam natrvalo v archive a rad si ho kedykolvek zase pustim. Skvela kamera, Bondarcukova je uzasna. Na druhej strane je film prilis roztahany (aspon mierne skratenie by mu vobec neublizilo a pridalo na dynamike a spade). A este jedna malickost. Film je natoceny skoro 10 rokov po fakt skvelej Ikarii XB 1 (ine sci-fi na Lemov namet), a v kontexte tohto odstupu to zase taka slava nie je. Ale inak je to (a stale bude) vzacny drahokam v ruskej kinematografii. ()
Solaris na mě neudělalo ani z části takový dojem, jako režisérův známý Stalker. I sám Tarkovskij označil Solaris jako svůj nejméně oblíbený počin. Stanisław Lem taky údajně s adaptací nebyl příliš spokojen. Tak jak mám být spokojen já? Někdy se budu muset odhodlat k opětovné projekci. ()
Solaris mi privodil istý mentálny tranz. Akoby poznal môj momentálny stav mysle, a svojim filozoficko-emocionálnym nábojom ma zasiahol rovno do srdca. Stavba príbehu podobná Stalkerovi, no vesmírny rozmer tomu sadol viac, vzhľadom na otázky ľudstva či života celkovo. Kamera možno pre niekoho ťažko vysvetliteľná (niekoľkokrát spomínaná pár minútová scéna jazdy po diaľnici bez dialógu s kulisami rušnej metropoly, ktorá nás ponorí do civilizácie, s následným prechodom do tichých prírodných kulís *hint*) no u mňa umocňujúca pocit melanchólie a podčiarkujúca tempo filmu a jeho myšlienkový rozmer. Skutočné umenie s hĺbkou, zaoberajúce sa fundamentálnymi otázkami bytia ako takého. ()
Tohle atmosferické scifi pro mě bylo milým překvapením. Čekal jsem to ještě pomalejší, filosofičtější a nepochopitelnější. Všeho zmíněného má tento film dost, ale naštěstí ne příliš. ()
Přehnaně zdlouhavý, skoro až nudný film. Tři hvězdy dávám za herecké výkony, kulisy a na tu dobu zdařilé speciální efekty a taky zajímavé filozofické otázky. ()
Mám Clooneyho rád, ale Tarkovského verze je prostě dokonalá. ()
Říkám si, jestli je to jako u Stalkera, tedy na poprvé WTF a od druhého shlédnutí ho všem doporučuju. Jenže dívat se na tohle podruhé? Kdybych alespoň věděl, které zbytečné záběry můžu přeskákat, je jich cca hodina jak už tu zaznělo. Jenže co když přeskočím něco důležitého, jako se to asi stalo, a film pak nepochopím jako teď napoprvé. Nebo, že by nebylo co chápat? Dvě hvězdy za úžásné závěrečné dvě minuty, které jako všichni ostatní, nevím jestli jsem pochopil/pochopil správně a jednu hvězdu za kameru, krásné lokace a vesmírné tajemno. Za to by jich bylo víc, kdyby se mu film věnoval namísto pitomému, zbytečnému milostnému románku! ()
Urobil som taký kompromis: 60% za to ako si Rusi poradili s témou (dúfam, že v Japonsku netočili na tajnáša). Príbeh daný Stan Lemom nie je zlý, ale vesmírna stanica z hliníkových plechov mi prišla tak lacná, že to až nebolo na smiech. Na jedno pozretie áno, reprízovať v žiadnom prípade! Zostrihať na klasiku 90 minút a dosť! ()
Protože jsem četla prvně knihu, která nemá ani 200 stránek, a až následně viděla tento film, chápala jsem ho o dost víc, ale i tak si myslím, že ani zdaleka neřekl tolik a všechno co měl. Z přemýšlivého psychologa Kelvina je zde ve filmu miláček Kris, neustále zaražený, zaujatý ženou, nemající pořádně co nabídnout. Lem nikdy nepsal vyloženě tvrdý sci-fi (teda aspoň na mě), takže svět, kdy lidi běžně létají k cizím planetám zde představuje japonskou dálnicu a bláto u rodného domku (ale faktem, je, že to knize ani není, tam začíná děj až příletem na stanici). Scény se tahají snad do nekonečna a zrovna mně nenabídl film nic, o čem bych u nich měla nějak hluboce přemýšlet. Fakt me to nebavilo, nezaujalo, zopakuju si, až budu starší a budu pořádně umět rusky, zatím nechám 3* a snad se ještě vrátím změnit hodnocení v budoucnu. ()
Reklama