Režie:
Doug LimanScénář:
Jon FavreauKamera:
Doug LimanHudba:
Justin ReinhardtHrají:
Jon Favreau, Vince Vaughn, Ron Livingston, Heather Graham, Deena Martin, Brooke Langton, Ahmed Ahmed, Samantha Lemole, Rio Hackford, Maddie Corman (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Komedie o svobodných, nezaměstnaných hercích žijících v zapadlé části Hollywoodu během 90. let, kdy se na scénu vrací swing. Mike touží po lásce, a tak se jeho kamarád rozhodne udělat všechno proto, aby ho vtáhnul zpátky do víru života. Komedie o pěti dvacátnících, kteří se snaží popasovat se záhadami života a ženami, se odehrává v zapadlých uličkách Hollywoodu a tamních skrytých klubech během devadesátých let minulého století. Je to příběh vyprávěný jazykem "koktejlového národa", dospívajících dvacátníků a vyznavačů retro swingu - tanečního hnutí, které vzalo Hollywood útokem a začíná strhávat celý národ. Mike je na dně, protože před půl rokem nechal svou přítelkyni v New Yorku a s vidinou lepšího hereckého uplatnění se přestěhoval do Hollywoodu, kde však našel jen samotu a smutek. Od té doby se Mike zmítá mezi zoufalou nadějí na návrat staré lásky a ještě zoufalejší snahou začít nanovo. Ale toho už má Mikeův kámoš Trent i ostatní proutníci z jeho party až po krk. Je na čase vtáhnout Mikea zpátky do víru života! (Cinemax)
(více)Videa (2)
Recenze (56)
Naprosto ubohý počin s vrcholně nesympatickými postavami v čele s charakterem Vince Vaughna. Nejvíc mě urážel úděsný scénář, který chce být strašně cool ve své primitivnosti a familiérnosti, ale na tenké hranici mezi sympatickou vykalenou jednohubkou o ničem a trapným, nicneříkajícím zvratkem nekontrolovaně ztrácí balanc a jednoznačně sklouzává ke druhé možnosti. Po delší době jsem se u filmu neskutečně nudil a měl problém ho dokoukat. Kde se vzalo takových procent, fakt nevím. ()
Prvotina od režiséra, který má na svém kontě pecky jako Bourne nebo Na hraně zítřka. Kdo by ovšem čekal akční nářez, byl by hodně zklamán. Tady se totiž řeší jak je těžký rozchod po 6 letech. Tou chodící hromádkou neštěstí je Jon Favreau. Průvodce světem, kde se balí holky mu dělá Vince Vaughn. Nejlepší scénou pro mě bude volání Nikky o půl 3 ráno chvilku po tom co náš hrdina zinkasoval u baru číslo. A hlavně následné otázky ostatních jestli už dotyčné zavolal. Zjišťuju že spoustu poměrně fajn devadesátkových filmů mě minulo a to zřejmě z důvodu že se v nich vůbec nestřílí. PS: Hraje se zde tuším, že NHL 93, které jsem kdysi hrozně rád pařil. 70% ()
Zvláštní rychlé tempo, jenž je režiséru Dougu Limanovi vlastní, se zpočátku do koncepce příběhu o hledání ztracené lásky dvakrát nehodí. Jenomže atmosféra rozjetých barových párty, v nichž se za pomoci „soucituplných“ kamarádů rozhodne hlavní hrdina utápět svůj smutek, se nedá zastavit a tak můžeme jenom sledovat, jak děj začne rychle odsýpat (i když je pravda, že při závěrečném zamyšlení se toho zas tak moc nestalo), herci začnou „řádit“ – Vince Vaughn asi ukecané týpky se sklenkou v ruce rád, a divák je naplno vcucnut do filmu, za což můžeme poděkovat jenom režisérovi. Ruční kamera (sám Liman), rychlý střih a dobré vedení scén, kterým však chybělo trochu více vypointovanosti, a sto minut uběhne v příjemném tempu. Je opravdu zvláštní, že o lásce se dá vyprávět i bez romantické sladkobolnosti. PS: A až po jisté životní zkušenosti je možno plně docenit toto skvostné dílo! ()
Hrozně tápu mezi 3 a 4 hvězdičkami. Na film jsem koukal po částech (časové vytížení) a některý scény tak čišely trapností, že jsem měl zavřený oči. Spíš ale proto, že jsem se v tom kolikrát viděl a mozek připomene okamžiky, kdy jsme si s Mikem byli až příliš podobní. Nicméně ty scény mělý být trapný, zahanbující, charaktery otravný a zároveň uvěřitelný a svým způsobem sympatický - věřím, že to všechno byl záměr. Výsledkem je pro mě pak lehce utahaná komedie, která se nesnaží trhat bránici každých 5 minut absurdními hláškami a událostmi, ale v závěru pak pobaví nenucenou absurditou života, o jejíž pravdivost se herci postarali na jedničku. Tak a teď tomu ty 4 hvězdičky dát musím. ()
Je to skrátka taká rozprava medzi priateľmi. Niektorí chcú preraziť v showbiznise, iní hľadajú každý večer nový úlovok. Zo začiatku to na mňa pôsobilo dosť kostrbato. Ako keby sa jednalo o nevyvážený snímok s pomerne nesympatickými postavami, ktoré chrlia múdrosti, pričom sami nevedia kam so sebou. Lenže po výlete v Las Vegas sa film začne pomaličky rozvíjať. Začne byť hravý a aj úsmevný. A keď už nič iné, má v sebe určitú prímes zážitkov, ktoré dýchajú uveriteľnosťou. V tomto smere sa nám potom rozvíja príbeh o rozchode a o tom ako byť nad vecou. V zásade taký malý klenot, na ktorý sa treba naladiť a odmení sa určitou sebareflexiou. Myslím si, že určité paralely s mojimi trampotami s nežným pohlavím sú tam celkom očividné. A určite nebudem sám. Poteší mladá Heather Graham. A jazzový soundtrack. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (5)
- Skóre videohry se nelogicky zvyšuje a snižuje. (Castrator)
- V dialogu o videohře si hrdinové stěžují na absenci krvácení hráčů a hokejových bitek, ovšem hra, kterou hrají, "NHLPA Hockey 93", obsahuje krvácení i bitky. Obojí bylo odstraněno v další verzi "NHL 94", o které vedou dialog, přestože hrají verzi předcházející. (Castrator)
Reklama