Režie:
Georges LautnerKamera:
Henri DecaëHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Jean-Paul Belmondo, Jean Desailly, Cyrielle Clair, Marie-Christine Descouard, Elisabeth Margoni, Jean-Louis Richard, Michel Beaune (více)Obsahy(1)
Joss Beaumont byl jeden z nejlepších francouzských tajných agentů. Především proto mu byl „ve státním zájmu“ svěřen tajný úkol – v jakémsi africkém státě odstranit diktátora. V Paříži však došlo ke změně politického kurzu a útok na nepohodlného politika se stal z hospodářských důvodů nevhodným. Beaumontovi nadřízení zvolili tu nejjednodušší cestu – nechali svého agenta odsoudit a poslat na doživotí do trestaneckého tábora. Beaumontovi se podaří uprchnout a vrací se do Francie posedlý myšlenkou na pomstu, tedy dokončit svěřený úkol! Úmyslně prozradí bývalým nadřízeným a kolegům svůj plán a odtroubí tak zběsilý hon, kde lovnou zvěří je on sám. Nebude to jednoduché, neboť Beaumont, a toho jsou si všichni vědomi, byl jedním z nejlepších. Ostatně tak jako Jean-Paul Belmondo! (Česká televize)
(více)Recenze (540)
Tutově jednochoučký, přímočarý a prostý krimi thriller o špiónovi, kterého zradí vlastní země a který se jí rozhodně stylově pomstít. Prim ve filmu hraje charisma JPB, který i přes tentokráte kamenný xicht neshová svůj vrozenáý důvtip, jež přece jen prosakuje obalem v podobě hlášek jako "Pan NevzpomínámSi, prodejce dortů a zmrzliny?" - "Ano! A vy jste?" - "Josse Beaumont, špión a rváč!" a prásk mu jednu ve dveřích... :) Bohužel, i když příběh v závěru zkouší zahrát na ironickou notu, spokojený s výsledkem příliš nejsem a považuji film za silně nadhodnocený. 69% ()
Starý dobrý Jean-Paul Belmondo, podle mě v 1 ze svých nejlepších rolí vůbec. Skvělý souboj s Robertem Hosseinem (konečně jako tvrdej policajt a ne kulhající Peyrac z filmů o Angelice). Navíc skvělá hudba (Ennio Morricone - Chi Mai) s chytlavým příběhem o pomstě. Tento film má menší chyby, takže musím hodnotit 4*. ()
Tak tohle bude patrně ten nejsměšnější film co jsem kdy viděl spolu s nejabsurdnějším hodnocením a kultem kultovosti. Opravdu směšné v každém ohledu. Postsynchrony lítají v éteru doplněné ruchy soubojů, které by vytvořil lépe a věrohodněji zřejmě i zvukař z mateřské školky, souboje dokazují, že i když se svého soupeře ve skutečnosti nedotknete, příval větru z vaší paže je tak silný, že ho odfoukne pryč. Střih je dokonale toporný a frigidně souzní s hereckými výkony, které jsou patrně tím největším skvostem celého tohodle slavného spektáklu. Profesionála jsem si pustil na základě knížky o Morriconem, kde je Profesionál popisován jako film, který Ennia proslavil v celé Francii ze všech filmů nejvíce. Když jsem ale hodinu a půl poslouchal neustále dokola jedno a to samé hudební téma, opět jsem musel jen kroutit hlavou nad tím, co může ta široká divácká obec na tomhle "filmu" vidět. Opravdu hodně absurdní zážitek. 2/10 ()
"Bílý má vždycky výhodu útoku. Vždycky bude o krok vepředu a bude si s náma krásně zahrávat." Pomsta je svině a když ji vykonává mistr světa v uklízení lidí do skříně Beaumont za zvuku nezapomenutelného Morriconeho hudebního motivu, tak je to hodně zábavné. Nicméně pro ty, kteří Beaumonta raději obětovali, než by ho stáhli z akce, to zase až tak zábavné není, což nemá nic společného s tím, že jsou to proti němu hrozní suchaři. Beaumont zkrátka nenastavuje druhou tvář, ale rovná účty a mě vždycky potěší, když se najde někdo, kdo na to má pořádné koule. Já jsem tedy Beaumontovo přirození nepřeměřoval, ale jsem si jistý, že ty koule se mu jen těžko vejdou do kalhot. ()
Osmdesátky jsou neúprosné, ta doba je příznačná pro určitý styl, jakým se psaly a točily akční filmy a přestože Profesionál je více kriminálka než akční, duch doby se mu nevyhnul a nesmazatelně ho poznamenal. Belmondova postava je něco jako James Bond, neporazitelný, cool a v obličeji dle aktuálního rozpoložení filmu střídá nasranost a úsměv. Bohužel díky úvodním hromským upozorněním, jak chytrý bude a jak všechny rozmetá, což se taky do puntíku stalo, jsem nebyl schopen jeho cestu prožívat, stotožnit se s ním, nebo mu aspoň fandit. S tím je spojen zmiňovaný zásah osmdesátek - zatímco filmy Schwarzennegera a Staloneho jsou (také) jednoduché až hloupé, jsou přesto zábavné, lehké a člověk se může stoprocentně na hlavní postavu upnout. Belmondo se mi prostě nelíbí, scénář je slabý, dialogy naprosto duté, sofistikovanost profesionálova plánu se projeví asi jen ve dvou momentech (průměrní bezdomovci a závěr, který je asi tak jediný světlý bod snímku). Co dál? Emoce nula, místy jsem se užíral nudou a myslím, že při odkazu na Leoneho westerny se chudák mistr obracel v hrobě... 5/10 ()
Galerie (81)
Zajímavosti (22)
- Natáčanie filmu prebiehalo na viacerých miestach vo francúzskom meste Paríž. (dyfur)
- Titulní píseň od Ennia Morriconeho s názvem „Chai mai“ zazněla při pohřební ceremonii Jeana Paula Belmonda v pařížské Invalidovně. (Durotar93)
- Produkce se vešla do plánovaných dvaceti milionů franků, a to hlavně díky tomu, že se africké scény točily v jižní Francii. (Hans.)
Reklama