Obsahy(1)
Nikde na svete sa neskonzumuje viac kuracích pŕs, ako v Európe. Ale čo sa deje so zvyškami kurčiat? Krídelkami, chrbtami a podobne? Idú na export. Napríklad Ghana dováža ročne 90 tisíc ton zmrazených kuracích častí. Sú to tie najlacnejšie mäsové produkty na trhu. Tím dokumentaristov sa vydal na cestu za týmito mrazenými potravinami - z Nemecka, Francúzska, Holandska a Brazílie do Afriky. A zároveň odhaľuje, aký zničujúci efekt má dovoz takýchto lacných potravín na ekonomiku afrických štátov... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (5)
Ono to ani z ďaleka nie je také čiernobiele ako sa javí v tomto dokumente. Tento dokument disponuje značne subjektívnymi tendenciami, ktoré vyplývajú z ohraničeného uhla pohľadu, zároveň ani neponúka nejaké racionálne riešenie, ktoré by človek na konci očakával. ()
Vyznávači voľného trhu a liberalizmu tento dokument zjavne nepochopili, pretože tam boli aj riešenia a človek si radšej kúpi niečo, čo nie je napchané hórmonami, vie čo do toho išlo, kde a ako sa to chovalo, aké je to zdravé a preto efektívnosť je lepšia u miestnych chovateľov, ktorí navyše zamestnajú aj viac miestnych ľudí. Iste, veľké podniky by mohli robiť aj pre svet, no to by sa musel vyvinúť nový postup, ktorý by zničil negatívne vplyvy cestovania a podobne, kde by bolo všetko pod kontrolou trocha inak ako v súčasnosti, keď zisk ide často proti nejakej etike, takže sny megalomanov by sa mohli naplniť napríklad v zdrojovej ekonomike, no zatiaľ rozhodne nie v kapitalizme, kde si zjavne k problému ani nevedia zapletené strany spolu sadnúť a vyriešiť to. ()
Dokumentaristicky je to iba priemer...silno cítit odtažité nemecké spracovanie. Čo sa týka témy, všetko je to o trhu, ponuke a dopyte. A stažovat sa na to? prosím, ale to už potom nebude európska ekonomika. Hodnotenie: 60% ()
Už v prvých 10 minútach je jasné, ako sa veci majú, keď miestni malí farmári nemajú šancu konkurovať priemyselnej veľkovýrobe kuracieho mäsa. Analógia s našou situáciou nie je náhodná, ešte aj niektoré značky na krabiciach s pochybným mrazeným kuracím materiálom vídam v našich obchodoch. Čoskoro možno dosiahneme potravinovú sebestačnosť Ghany na úrovni 3 %. Riešenie je na úradníkoch, ktorí sa vo filme symbolicky objavili, ale ponúkajú iba reči o voľnom trhu. ()
Jojo, demokracie a globalizace. Nejprve "demokratické" bohatnutí a skupování konkurence. A až je velikost (a s tím spojená moc) dostatečná, stávají se grobálním diktátorem a utlačovatelem... (a to platí pro veškerá odvětví) ()
Reklama