Tvůrci:
Alex HirschHudba:
Brad BreeckHrají:
Jason Ritter, Alex Hirsch, Kristen Schaal, Linda Cardellini, Kevin Michael Richardson, Keith Ferguson, John DiMaggio, Will Forte, Grey Griffin, Tara Strong (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(41)
Obsahy(1)
Rodiče pošlou dvojčata Dippera a Mabel na léto k prastrýčkovi Stanovi do Gravity Falls, kde děti zjistí, že se ve městě děje něco velice zvláštního. (Disney Channel)
Recenze (121)
Rodiče se rozhodnou odfrknout si, a tak pošlou své dvě náctileté děti na prázdniny k prastrýčkovi Stanovi do zapadlého městečka Gravity Falls v Oregonu. A i když to pro Dippera a Mabel vypadá na nejhůř strávené léto v jejich životě, dobrodružství už vykukuje zpoza rohu. Gravity Falls totiž není tak nudným místem, jak se na první pohled zdá. Právě naopak, je plné záhad, nástrah a překvapení, která čekají, až je naši sourozenci objeví, případně se s nimi utkají. Je třeba dodat, že Gravity Falls není tím nejoriginálnějším seriálem na světě, ani nepřináší nápady, které byste nikde jinde neviděli. Přesto vás na dvacet minut týdně zavede do svého absurdního světa, ze kterého se vám nebude chtít odejít. Seriál vysílá Disney Channel, takže na nějaké drsné, vulgární slovní přestřelky zapomeňte. I tak jsou ale postavy příjemně trhlé a příjemně infantilní zároveň. A to nemluvím pouze o Dipperovi a Mabel, ale i o dalších charakterech, prastrýčku Stanovi, který má strach z výšek, jeho spolupracovníkovi Soosovi, jenž je v duchu stále dítětem, Wendy, kterou Dipper (skoro) tajně miluje a dalších podivínech. Občas při sledování zažijete trapné ticho a to hlavně v momentech, kdy se dvanáctiletá Mabel tulí nebo si „roztomile“ povídá se svým mazlíčkem, prasetem Waddlesem, které vyhrála na pouti. Ani to však neberu jako výtku vzhledem k cílové skupině, jež věkem zhruba odpovídá naší sourozenecké dvojici. Že já jsem infantilní člověk, za to autoři samozřejmě nemůžou. Zejména pro nás duchem mladé jsou také připraveny epizody s postavami z osmibitových mlátiček nebo poněkud drsný pilotní díl, ve kterém zahradní trpaslík nekontrolovaně zvrací duhu. Neříkám, že to už někde nebylo (však mi taky byla tahle situace nějak povědomá), ale i tak mě to pobavilo. Animace je přehledná a svět hezky barevný, k tomu se mi líbí i úvodní znělka. Jak jsem dnes navíc zjistil, včerejší jedenáctá epizoda nebyla z první série poslední, naopak by nás jich mělo čekat ještě dalších deset, takže zatím mažu hodnocení, ale je to na čisté čtyři hvězdičky. Říkejte si co chcete, já se totiž hodlám dívat dál. ()
Nejdřív jsem myslela, že to není tak dobré, jako Steven Universe, ale nakonec jsem tomu také propadla. Je to skvělé, jen prostě jinak. Parádní postavy, parádní vtipy, zábava při hledání tajných zpráv a luštění šifer a hlavně jeden z nejlepších záporáků za hodně dlouhou dobý. Bill Cipher je dokonalý a měl by být ve více epizodách, však také Sock opera je zatím má nejoblíbenější (ať žije Bipper). ()
Nejdřív takhle, jsou dvě věci, které mě při čtení o Gravity Falls trošku trápí: hledání “velkých” témat a fragmentarizace vyzobáváním jednotlivostí. // Pročtením stovek tematických subredditů, komentářů na databázích a zbytečně dlouhých Tumblr postů jsem došel k (samozřejmě zkreslenému) závěru, že pro hodnocení dětských seriálů je naprosto klíčové, jestli obsahují nějaká “dospělá” témata. Adventure Time, Regular Show, ale vlastně i takový Phineas & Ferb by mohli vyprávět. Na druhém místě pak bývá posedlost rozklíčováním všech drobných tajemství, easter eggů a šifer, jež seriál obsahuje. Jenže ve všech těch jednotlivostech a přirovnáních ke Twin Peaks či Lost se ztrácí samotné Gravity Falls. A proto se jim vyhnu. Nemůže být seriál pro děti prostě jenom výborným seriálem pro děti? Může! // Prostá zápletka sourozenců Dippera a Mable na prázdninách u divného strýčka se začne komplikovat a Gravity Falls se stává především sofistikovaně vyprávěnou pohádkou, která ani jednou za čtyřicet dílů nezvolní tempo, dokonale pracuje s pozorností diváků a – na rozdíl od jiných pohádek – nikdy nepůsobí staticky. Shrnu to ve třech bodech. // (a) Svetry! Na té úplně nejpovrchnější rovině jsou drobnosti, jako právě Mabeliny svetry. Ty se totiž v každé epizodě mění podle hlavní zápletky. Pokud jsme zvyklí na Spongebobovy kalhoty nebo Finnův zelený batoh, proměna animovaných kostýmů je příjemně svěží. Vizuálně tak seriál nepůsobí jako nekonečné opakování téhož, ale jako kontinuálně se vyvíjející příběh. Podobně fungují vedlejší postavy, jejichž charaktery se postupně prohlubují a role ve světě mění. V deváté epizodě se objevivší vepřík Waddles v seriálu vydrží až do konce, nebo když se jiná postava stane starostou, v této pozici už zůstane. Nepřichází žádný návrat k původnímu stavu. Gravity Falls tak ukazuje dlouhodobější dopady jednotlivých akcí a pohádkový svět jimi formuje. Vše najednou působí daleko živějším dojmem. // Konstrukce na úrovni řady i epizod! (b1) Každý díl totiž sestává ze dvou vzájemně propojených zápletek, které do jisté míry odráží vztah mezi dvojčaty. Hlavní linka se týká uspořádání fikčního světa a ústředního vyprávění. Pak je tu podzápletka, jež slouží především k rozvíjení psychologie jedné z postav. Jenže ta mnohdy obsahuje informaci zásadní pro řešení linky hlavní! Pouze jejich spoluprací je možné odstranit hlavní problém. Příkladem budiž epizoda The Last Mablecorn. Objevuje se hrozba trojúhlého zlouna Billa, který může rozpoutat konec světa. Tu řeší Dipper. Jediným způsobem, jak hrdiny ochránit, je získat vlas jednorožce. Jenže ten se jím rozhodne obdarovat pouze ryze dobrého člověka. Zde se přidává osobní podzápletka, jež stojí na snaze Mable dokázat jednorožci Celestabellebethabelle, že si vlas zaslouží. Rozřešení osobního konfliktu má za následek vyřešení i hlavního problému s Billem. Gravity Falls tak chytře nachází podvojný způsob, jak rozdělit dvacetiminutovou epizodu do dvou paralelních, ale ve výsledku provázaných narativních rovin a díky tomu nikdy nenudí. (b2) Když půjdeme výš, tak osciluje mezi klasicky polonávaznou a návaznou serialitou s občasným úskokem v podobě rozrušující. Právě díky tomu má Gravity Falls tak výborný rytmus i v dlouhodobém horizontu celé řady. V praxi to vypadá následovně. První sezónu tvoří dominantně samostatné epizody, které fungují jako Monster of the Week díly Akt X. Objeví se monstrum / úkaz a Dipper využívá tajemný deník, aby jej porazil. Dlouhodobé problémy se odkládají – klíčová otázka týkající se tajemného podzemního úkrytu strýčka Stana je položena v prvním díle, ale vrátí se až ve dvacátém – nebo se objevují nárazově. Na prvním místě stojí prozkoumávání fikčního světa, načrtávání jeho pravidel a prohlubování vztahu mezi dvojčaty. K návazné serialitě se dostáváme v závěru první série, kdy několik posledních dílů představuje vyvrcholení snahy malého Gideona získat domov našich hrdinů. Ve druhé řadě stále sledujeme epizodické případy, ale objevování se dlouhodobějších linií je frekventovanější. Postupně se připravuje půda pro dramatický zvrat ve dvanáctém díle, který dynamiku vyprávění kompletně promění, přepíše množství z toho, co jsme se dosud dozvěděli a přepne primárně do návazného modu, jež vydrží až do konce. Gravity Falls se daří neustále proměňovat způsob, jakým vypráví. Nikdy nezamrzne na místě. (c) Jedno léto! A možná nejsilnější stránkou Gravity Falls je způsob, jakým nakládá s ústředním tématem a záměrně omezeným rozsahem dvou sérií. Jde pouze o jedno léto v životě dvanáctiletých sourozenců, na jehož konci čeká nová škola a dospívání odstartované třináctými narozeninami. Seriál poměrně logicky konstruuje srozumitelné významové vyvrcholení, ale to na působivosti neubírá. Jasně stanovený deadline konce léta a čtyřiceti epizod mu dodává rozměr, jaký nekonečným seriálům pro děti chybí – pomíjivost. Diváky tak dostává do stejné pozice jako hlavní postavy, které jsou pravidelně konfrontovány s časovým rozměrem svého dobrodružství. A ten – u pohádky absurdně dojemný – pocit blízkého konce je sice frustrující, ale hlavně prohlubuje působivost epizodických příběhů. Což je asi to nejzásadnější, co se Gravity Falls snaží dětským divákům předat – sílu přítomnosti. Zatímco dlouhatánské dětské pořady většinou utvrzují mýtus nekonečných prázdnin, Gravity Falls tematizuje jejich prchavost. To podporuje i odepření veškerých informací z mimoletního života Dippera a Mable. Neznáme jejich rodiče ani běžný život. Zatímco monstra obývající lesy v okolí ústřední Mystery Shack jsou vytažena na světlo a pojmenována, každodennost zůstává v husté mlze nejasnosti. A díky tomu jde o pohádku nejen brilantní ale extrémně dojemnou. () (méně) (více)
Podle hodnocení to mělo být super, ale bylo to meh. Stačilo pár dílů a končím. Prostředí je moc hezké, ale všechno ostatní je cílené spíš pro děti. Netuším, jak to někdo z dospělých může sledovat, vždyť se to nedalo. Zápletky, chování postav, prostě mám dost a můj čas je momentálně drahý. Být tak o deset až patnáct let mladší, tak bych to asi dal s klidem, ale takto fakt ne. 2-* ()
Takže zahliadla som tu veľmi primitívny komentár typu: je to moc Disney. Predpokladám, že dotyčná osoba uvidela úvodnú scénu s nadpisom Gravity Falls, v hornom rohu televízora nápis Disney Channel, pozrel si prvých 10 minút, a potom nahnevaný vypol televízor, pretože nedávajú Mickeyho Klubík. Polovica videla jednu, dve, možno AŽ štyri časti (áno myslím presne teba) na Disney channel, aj to iba preto, že doma majú malých hnusných harantov, kvôli ktorým kanál beží. Pretože komentáre s jednou vetou mi vôbec neprídu, že dotyčný pozrel obidve série a všetky epizódy. V komentároch jasne vidieť, kto tomu čas venoval a kto nie. Gravity Falls je síce animák ale má príbeh, je to vtipné (samozrejme na to treba mať trošku iný vkus na humor, nie taký suchý a silený a lá Prima Cool) a má to i zaujímavú zápletku, ktorá nie je tak ľahko priehľadná. V dnešnej dobe málokto ocení animák a väčšina mu nedá šancu iba z princípu, že je to animák z Disney Channel. Tak potom aj vyzerá hodnotenie a komentáre dotyčných osôb. ()
Galerie (31)
Photo © Disney Channel
![Městečko Záhad - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/966/160966344_a3fb89.jpg)
Zajímavosti (35)
- Ford Pines má 12 doktorátů. (lil7minmin)
- Quentin Trembley (Potrhlý poklad – 2012) oslovuje Dippera Roderick. Dipperovo skutečné jméno v seriálu ale nikdy nezazní. Dipper je ve skutečnosti přezdívka podle názvu souhvězdí (Big) Dipper, tedy velký vůz. Alex Hirsch si v dětství představoval různá souhvězdí na obličeji jednoho chlapce trpícího akné. (Myath)
- Zlejda Stan kontroluje sílu portálu, který mu do sebe díky jeho zesílení vtáhne poznámkový blok, propisku a hrnek na kafe. Všechny tyto předměty vypadnou z portálu v epizodě Close Rick-counters of the Rick Kind (2014). (lil7minmin)
Reklama