Tvůrci:
Alex HirschHudba:
Brad BreeckHrají:
Jason Ritter, Alex Hirsch, Kristen Schaal, Linda Cardellini, Kevin Michael Richardson, Keith Ferguson, John DiMaggio, Will Forte, Grey Griffin, Tara Strong (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(41)
Obsahy(1)
Rodiče pošlou dvojčata Dippera a Mabel na léto k prastrýčkovi Stanovi do Gravity Falls, kde děti zjistí, že se ve městě děje něco velice zvláštního. (Disney Channel)
Recenze (121)
Skvělý seriál pro děti. Hodně mysteriózní a hodně dobré záhady. V první sérii jsou bohužel díly, které stojí za hovno - jsou to většinou „Mabeliny" díly. První polovina jedničky je skvělá, hlavně díky humoru, je tam daný příběh, ale potom to jde z kopce. Zvedne se to až s posledními dvěma díly, kde se konečně objevil Bill. Druhá série je mnohem lepší než první i když zase je tam pár hrozných dílů. Druhá série více souhlasí s žánry, které jsou uvedené k seriálu (horor je to maximálně pro malé děti). Hodně dobré díly, kde přicházejí na tajemství samotného městečka. Upřímně, divnogedon mě zklamal. Nejlepší díly před tím jako DaM proti budoucnosti, a potom tohle?! Dvojka, která se mi zdála více pro starší se najednou změní v seriál lvl Phineas a Ferb - bylo to až moc dětské a od Billa, podle toho jak říkal že má dokonalý plán, jsem čekal mnohem, mnohem více (mohli tam dát aspoň nějaký krátký souboj se škvrnětem). Jediná postava, která mě nakonec nezklamala, byl Šmébulok, jako jediný hrál v každém díle to svoje, ne jako starouš mc Gaket, kterého nenechali skvělým dementen:((((. Zlejda nakonec taky nedopadl nejlépe a ostatní dopadli ještě hůř, jednoduše škoda pro seriál. Nejlepší díl první série: lovci hlav, druhé série: DaM proti budoucnosti, nejhorší díl první série: šílení kluci, druhé série: amor. Nejlepší postava: šmebulog, nejhorší: Gideon ()
Mestečko záhad som už ako malý chlapec pozerával v televízií a vždy som si ho užíval. Nikdy som ho však nedopozeral do konca. Vždy som si pozrel len nejaké epizódy, ktoré sa momentálne vysielali v televízií a to bolo všetko. Teraz som sa na Mestečko záhad opäť vrhol a dopozeral som obe série. Musím povedať, že je to vynikajúci seriál. Mám iba jedno mínus k tomuto seriálu a to, že je to seriál určený predovšetkým pre deti. To znamená, že sa pri pozeraní stretnete s veľmi veľa cringe momentami, ktoré nie sú vôbec opodstatnené a pôsobia... no... nijako. Niektoré vtipy sú ale dosť podarené a niekedy som sa aj zasmial. Toto je naozaj jediná vec, ktorá mi na tom celom vadila. Grafika je veľmi pekná a príbeh je úžasný. Hudba sa mi veľmi páčila a bol som veľmi milo prekvapený z vynikajúceho českého dabingu. Najviac sa mi ale na Mestečku záhad páčilo to, že tvorcovia nešli "po peniazoch." Veľmi veľa štúdií by z takéhoto úspešného seriálu spravilo milión ďalších zbytočných a nudných sérii, aby na tom mohli čo najviac zarobiť. Mestečko záhad má 2 série a bohato stačia. Dej sa odohráva cez letné prázdniny a prvá séria predstavuje júl a druhá séria predstavuje august. Zakončenie bolo skvelé a atmosféra bola miestami tak silná, že som si okusoval nechty. Skvelý scenár so všetkými záhadami a zaujímavými postavami priviedli tento seriál na vrchol. Odporúčam všetkými desiatimi! 85% ()
Výborný animovaný seriál u kterého jsem se pořádně nasmál. Nápad dvou sourozenců(Dipper a Mabel jsou dvojka perfektní), kteří přijedou do města plné paranormálních jevů k trochu výstřednímu prastrýčkovi Stanovi, byl výborný, seriál má výbornou strašidelnou atmosféru a je parodií na veškeré známé horory či thrillery nebo i na staré lidové legendy. Susoo také výborný takže dávám plný počet. P. S.: Ten malý vepřík je opravdu k zulíbání. EDIT 2020: Karanténa nás zavádí na zajímavá místa a já jsem se rozhodl znovu návštívit tenhle sérial, na které jsem měl z dobu koukání na Disney channel krásné vzpomínky. Co na tom musím ocenit, že zatímco tu je stále celkem vtipný humor a nějaké dospělácké narážky (Diperova internetová historie xD), tak předně tajemná atmosféra, která v kombinaci s humorem vykouzlila opravdu krásný sérial, jenž patří mezi to nejlepší, co můžou dětské seriály nabídnout. Předně oceňuji, že záhady byly vyřešeny uspokojivějším způsobem než LOST a seuqelová trilogie, ale tak už dob Zeměplochy jsem na tohle zvyklý. Příběh dvou bratrů, který byl představen v závěru byl dojemný a poučný a vtipný dohromady. V podstatě to je možná důvod, proč tenhle seriál taky zbožńuji každý díl má určité ponaučení, které děti ocení. Že bychom neměli plýtvat jídlem, že bychom měli být upřímní, ale ne zas moc. Že rodina je důležitá. Že není nic špatného, když chlap je citlvý. Že každá láska nakonec přebolí. A že jendou musíme dospět, ale to neznamená, že končí všechna sranda. Rád jsem to znovu navšívil. ()
Gravity Falls je určite jeden z lepších seriálov na Disney Channel. Záhady a paranormálne javy ma bavia, takže tento seriál ma baví tiež. Páči sa mi ako obidve hlavne postavy- inteligentný Dipper a veselá Mabel- sú úplne rozdielní, ale obidvaja sympatickí a majú realistický súrodenecký vzťah ( ano- súrodenci sa možu škádliť, ale stále sa možu mať radi a baviť sa spolu ). Seriál velmi vtipný nieje, ale keď už je vtipný, tak je to super. :D Prekvapivo, tento seriál má aj morálky- jedna epizoda bola o vysporiadavaní sa s nevšímavými rodičmi. Oh, ano, sú tu aj dospelé témy ( aj humorným sposobom, aj vážnym sposobom ), takže toto nieje iba pre deti. Určite tento seriál odporúčam. ()
Galerie (31)
Photo © Disney Channel
![Městečko Záhad - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/966/160966349_0c4c42.jpg)
Zajímavosti (35)
- Bill Cipher je nejoblíbenější postavou Alexe Hirsche, hlavního tvůrce a „otce“ celého Městečka záhad. (lil7minmin)
- Zlejda Stan kontroluje sílu portálu, který mu do sebe díky jeho zesílení vtáhne poznámkový blok, propisku a hrnek na kafe. Všechny tyto předměty vypadnou z portálu v epizodě Close Rick-counters of the Rick Kind (2014). (lil7minmin)
- Ve vyprávění Stana můžeme slyšet o lodi Stano'war. Stejně se jmenuje loď, která se objevila v epizodě Příšera z jezera (2012). (Doomcourier)
Nejdřív takhle, jsou dvě věci, které mě při čtení o Gravity Falls trošku trápí: hledání “velkých” témat a fragmentarizace vyzobáváním jednotlivostí. // Pročtením stovek tematických subredditů, komentářů na databázích a zbytečně dlouhých Tumblr postů jsem došel k (samozřejmě zkreslenému) závěru, že pro hodnocení dětských seriálů je naprosto klíčové, jestli obsahují nějaká “dospělá” témata. Adventure Time, Regular Show, ale vlastně i takový Phineas & Ferb by mohli vyprávět. Na druhém místě pak bývá posedlost rozklíčováním všech drobných tajemství, easter eggů a šifer, jež seriál obsahuje. Jenže ve všech těch jednotlivostech a přirovnáních ke Twin Peaks či Lost se ztrácí samotné Gravity Falls. A proto se jim vyhnu. Nemůže být seriál pro děti prostě jenom výborným seriálem pro děti? Může! // Prostá zápletka sourozenců Dippera a Mable na prázdninách u divného strýčka se začne komplikovat a Gravity Falls se stává především sofistikovaně vyprávěnou pohádkou, která ani jednou za čtyřicet dílů nezvolní tempo, dokonale pracuje s pozorností diváků a – na rozdíl od jiných pohádek – nikdy nepůsobí staticky. Shrnu to ve třech bodech. // (a) Svetry! Na té úplně nejpovrchnější rovině jsou drobnosti, jako právě Mabeliny svetry. Ty se totiž v každé epizodě mění podle hlavní zápletky. Pokud jsme zvyklí na Spongebobovy kalhoty nebo Finnův zelený batoh, proměna animovaných kostýmů je příjemně svěží. Vizuálně tak seriál nepůsobí jako nekonečné opakování téhož, ale jako kontinuálně se vyvíjející příběh. Podobně fungují vedlejší postavy, jejichž charaktery se postupně prohlubují a role ve světě mění. V deváté epizodě se objevivší vepřík Waddles v seriálu vydrží až do konce, nebo když se jiná postava stane starostou, v této pozici už zůstane. Nepřichází žádný návrat k původnímu stavu. Gravity Falls tak ukazuje dlouhodobější dopady jednotlivých akcí a pohádkový svět jimi formuje. Vše najednou působí daleko živějším dojmem. // Konstrukce na úrovni řady i epizod! (b1) Každý díl totiž sestává ze dvou vzájemně propojených zápletek, které do jisté míry odráží vztah mezi dvojčaty. Hlavní linka se týká uspořádání fikčního světa a ústředního vyprávění. Pak je tu podzápletka, jež slouží především k rozvíjení psychologie jedné z postav. Jenže ta mnohdy obsahuje informaci zásadní pro řešení linky hlavní! Pouze jejich spoluprací je možné odstranit hlavní problém. Příkladem budiž epizoda The Last Mablecorn. Objevuje se hrozba trojúhlého zlouna Billa, který může rozpoutat konec světa. Tu řeší Dipper. Jediným způsobem, jak hrdiny ochránit, je získat vlas jednorožce. Jenže ten se jím rozhodne obdarovat pouze ryze dobrého člověka. Zde se přidává osobní podzápletka, jež stojí na snaze Mable dokázat jednorožci Celestabellebethabelle, že si vlas zaslouží. Rozřešení osobního konfliktu má za následek vyřešení i hlavního problému s Billem. Gravity Falls tak chytře nachází podvojný způsob, jak rozdělit dvacetiminutovou epizodu do dvou paralelních, ale ve výsledku provázaných narativních rovin a díky tomu nikdy nenudí. (b2) Když půjdeme výš, tak osciluje mezi klasicky polonávaznou a návaznou serialitou s občasným úskokem v podobě rozrušující. Právě díky tomu má Gravity Falls tak výborný rytmus i v dlouhodobém horizontu celé řady. V praxi to vypadá následovně. První sezónu tvoří dominantně samostatné epizody, které fungují jako Monster of the Week díly Akt X. Objeví se monstrum / úkaz a Dipper využívá tajemný deník, aby jej porazil. Dlouhodobé problémy se odkládají – klíčová otázka týkající se tajemného podzemního úkrytu strýčka Stana je položena v prvním díle, ale vrátí se až ve dvacátém – nebo se objevují nárazově. Na prvním místě stojí prozkoumávání fikčního světa, načrtávání jeho pravidel a prohlubování vztahu mezi dvojčaty. K návazné serialitě se dostáváme v závěru první série, kdy několik posledních dílů představuje vyvrcholení snahy malého Gideona získat domov našich hrdinů. Ve druhé řadě stále sledujeme epizodické případy, ale objevování se dlouhodobějších linií je frekventovanější. Postupně se připravuje půda pro dramatický zvrat ve dvanáctém díle, který dynamiku vyprávění kompletně promění, přepíše množství z toho, co jsme se dosud dozvěděli a přepne primárně do návazného modu, jež vydrží až do konce. Gravity Falls se daří neustále proměňovat způsob, jakým vypráví. Nikdy nezamrzne na místě. (c) Jedno léto! A možná nejsilnější stránkou Gravity Falls je způsob, jakým nakládá s ústředním tématem a záměrně omezeným rozsahem dvou sérií. Jde pouze o jedno léto v životě dvanáctiletých sourozenců, na jehož konci čeká nová škola a dospívání odstartované třináctými narozeninami. Seriál poměrně logicky konstruuje srozumitelné významové vyvrcholení, ale to na působivosti neubírá. Jasně stanovený deadline konce léta a čtyřiceti epizod mu dodává rozměr, jaký nekonečným seriálům pro děti chybí – pomíjivost. Diváky tak dostává do stejné pozice jako hlavní postavy, které jsou pravidelně konfrontovány s časovým rozměrem svého dobrodružství. A ten – u pohádky absurdně dojemný – pocit blízkého konce je sice frustrující, ale hlavně prohlubuje působivost epizodických příběhů. Což je asi to nejzásadnější, co se Gravity Falls snaží dětským divákům předat – sílu přítomnosti. Zatímco dlouhatánské dětské pořady většinou utvrzují mýtus nekonečných prázdnin, Gravity Falls tematizuje jejich prchavost. To podporuje i odepření veškerých informací z mimoletního života Dippera a Mable. Neznáme jejich rodiče ani běžný život. Zatímco monstra obývající lesy v okolí ústřední Mystery Shack jsou vytažena na světlo a pojmenována, každodennost zůstává v husté mlze nejasnosti. A díky tomu jde o pohádku nejen brilantní ale extrémně dojemnou. () (méně) (více)