Český žurnál - Série 3 (2015) (série)
Režie:
Erika HníkováScénář:
Erika HníkováKamera:
Lukáš HyksaHrají:
Bohuslav SvobodaObsahy(1)
Dokument o opuštěnosti, separaci a neosobním přístupu v praktikách jedné české porodnice. Cyklus Český žurnál přináší autorskou reflexi důležitých problémů z různých oblastí společenského a politického života. Dokumentární film Pět zrození vznikal během dvanácti dnů v porodnici vinohradské nemocnice v Praze, kdy se štábu podařilo zachytit průběh pěti porodů.
Mezitím, co zoufalí a neinformovaní muži čekají na nemocničních chodbách, rodícím ženám jsou podávány chemické látky na urychlení porodů, aniž by jim lékaři vysvětlili, o jaké látky se jedná. Po urychlených porodech dochází běžně k separaci novorozeňat od matek, prý aby si rodičky odpočinuly. Lékaři tak ignorují doporučení Světové zdravotnické organizace, která jasně říká, že oddělení matky a dítěte v první hodině po porodu je pro budoucí imunitu novorozence škodlivé. V dokumentu tak opakovaně zůstávají opuštění všichni aktéři porodu, rodiče i právě narozené dítě, a vzájemně tak nemají šanci se v klíčové poporodní fázi sblížit. Film v pěti kapitolách pozvolna odkrývá necitlivé zákulisí porodní mašinérie v České republice, kde se zdá, že na prvním místě je správně vyplněný papír a rutinní přístup zdravotnického personálu.
Film režisérky Hníkové tak zásadním způsobem přispívá do bouřlivé diskuse kolem podoby a formy českého porodnictví.
(Česká televize)
Recenze (46)
Víc hvězdiček dát opravdu nemůžu. Působí to jako reportáž s jasně daným zadáním, pokud jde o výsledek. Nedělám si iluze o tom, jak to v dané medicínské oblasti běžně chodí, o nedůstojném jednání atp. Nicméně pokud z toho má být dokumentární film, tak je opravdu třeba nechat velký prostor i druhé straně (nemocnici), aby mohla reagovat na vše, co je přímo či nepřímo v tomto filmu vyčítáno nemocnici či jejím pracovníkům. Zrovna tak si totiž nedělám iluze o tom, že má naše zdravotnictví dost peněz na to, aby bylo možné některé věci zlepšit, za ty tuny papírů, které je třeba vyplnit, zdravotníci také nemohou atp. A ty popisky nežádoucích účinků léků... OK, tak můžeme rovnou zakázat veškeré léky, protože všechny mají nějaké možné nežádoucí účinky. Zkrátka a dobře, nemůžu brát zcela vážně "dokumentární" film, který se snaží něco tak okatě podsouvat (i když to, co podsouvá, je možná pravda). Edit: Vyjádření jedné z těch rodiček - https://www.facebook.com/photo.php?fbid=660155010753591&set=o.532492166909558&type=3&theater ()
Strašně tendenční. Velmi špatný dokument, který nenechá diváka udělat si svůj názor, ale dokument mu názor podsouvá. Je to zcela nevyvážený dokument, nejprve zdravotní sestra kritizuje lékaře a ti nedostanou šanci se k tomu vůbec vyjádřit. Pokud jde o tu "chemii", tak vůbec není ukázáno kolik hodin už žena rodí a ani důvody, proč se tak lékaři rozhodli. Chlad nemocničního personálu - podle mně se všichni chovali slušně, doktor Svoboda dokonce rodičku hladil po koleně. Proč kritizuje režisérka, že žena uvidí dítě až druhý den? Proč jí to tak vadí, když tatínkovi je to absolutně šumák, A maminka už nespí a může si říct, ať jí dítě přinesou ukázat. Určitě by jí ho ukázali. Kritizuje uklízečky - nedostatek intimity, matky to stresuje. Má sice pravdu. Ale že při porodu je kameraman, zvukař a režisérka, to nezpůsobuje nedostatek intimity a matku to nestresuje? Já bych snesla spíš uklízečku než televizní štáb. ()
Dokument jen z jednoho úhlu pohledu. Manipulativní a nepříjemný. Hon za senzací a manipulace s ženami, protože teď je moderní dělat vše přírodně. Rodit doma, šátkovat, krmit bio, látkové pleny - jako za časů našich babiček. Za časů mé babičky byla úmrtnost kojenců kolem padesáti procent. Proč mají všichni pořád potřebu shazovat české zdravotnictví? Podívejte se, jak to funguje jinde. Poplatky, pojištění......Chápu potřebu přirozenějšího porodu, ale porod není hezká záležitost a asi nikdy nebude. Je to bolest a krev. Jestli někdo chce rodit doma, tak může, ale pak by měl nést odpovědnost za všechny případná rizika. Mě je jedno, jesli mě budou brát jako číslo a nebudou si tolik všímat mých potřeb. Ráda to vydržím. Hlavně když mi pomohou porodit zdravé dítě. Moje prababička, co sedmnáct dětí porodila a devět pohřbila, by souhlasila. ()
Není možno na to nahlížet jen jako na dokument, žánr, ale vzít v potaz co nám tím chtěla autorka říci. Netřeba k tomu slov, je to suchá sonda do Pražských porodnic přímo pod ruce Doc. Mudr. Svobody, ženy pochopí, otcové přítomní u porodu též. Bezduchost, bezlidskost, separace, zfetováná rodička, psychické zdeptání a i troška "humoru" s příchutí koštěte a výběru kalhot z Lidlu. ()
Tak tohle bylo srdcervoucí, zdravá maminka je na sále úplně zdrogovaná všelijakými léky a nakonec jí řeknou, že musí na císař? Poslední rodička své dítě ani neuvidí ten den. Otci čekající na chodbách, protože nemají přístup k císařskému řezu. No děs. Námět dokumentu je naprosto skvělý, možná to ale mohlo být točeno ve více porodnicích. ()
Doufám, že se dostatek žen podívá a u porodu si potom otec dokáže dupnout. Protože žena by se měla zaobírat sama sebou. Ta poloha vleže, nevybavenost pro ulehčení od bolestí (aspoň ten balon), proč porod vede doktor taky nechápu, odnášení mimina hned na dečku? Proboha proč... A ta zfetovaná rodička na závěr tomu nasadila korunu. Někdo si sice řekne, že jsou to zbytečnosti, že se to přežije, ale proč? Jde to i líp...nechat ženu být, zbytečne neotravovat a zasáhnout jen když ona sama chce nebo když se objeví problém. Neřekla bych, že je to strašení zatím bezdětných žen, spíš pohnutka k tomu, aby o výběru porodnice skutečně pečlivě uvažovaly. Ráda bych viděla dokument i z jiných porodnic, pro srovnání.Já sama mám zkušenosti se dvěmi a s jedním neplánovaným porodem doma, ty rozdíly mohou být skutečně až propastné. ()
Reklama