Režie:
Wim WendersKamera:
Henri AlekanHudba:
Jürgen KnieperHrají:
Bruno Ganz, Solveig Dommartin, Otto Sander, Curt Bois, Peter Falk, Hans-Martin Stier, Laurent Petitgand, Paul Busch, Didier Flamand, Jürgen Heinrich (více)Obsahy(1)
Jeden z najpôsobivejších filmov svetovej kinematografie 80-tych rokov. Režisér Wim Wenders zasadil dej tohto svojho najznámejšieho a najúspešnejšieho diela do vtedy ešte múrom rozdeleného Berlína. Mesta, ktorého oddelené časti spájalo pod zemou metro a nad ňou nebo. Osou jeho originálnej filmovej eseje je príbeh dvoch novodobých anjelov, z ktorých Damiel sa vzdá večnosti kvôli cirkusovej trapézistke Marion a stáva sa človekom. Wendersovi a Handkeho anjeli však nezodpovedajú celkom zaužívaným predstavám - i preto ich obľúbeným miestom nie je kostol, ale berlínska knižnica, kde sa koncentrujú ľudstvom vytvorené duchovné hodnoty. O šesť rokov neskôr sa Wenders k filmu vrátil vo voľnom pokračovaní Tak ďaleko, tak blízko! a v USA vznikol až príliš hollywoodsky remake Mesto anjelov z Nicolasom Cageom. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (338)
Přiznám se, že je to už skoro měsíc, co jsem tento film viděl a stále nevím co o něm říct. Na jednu stranu bych rád vyčetl určitou zdlouhavost a nedořečenost některých scén, na tu druhou bych zase rád vyvyšoval snad vše, od nápadu, přes herce až po provedení, symboliku barev i zdi. Ta druhá strana je asi nakonec silnější. Proto čtyři hvězdy. Neviditelná pátá hvězdička za Nicka Cavea. ()
Tento film nikdy nepochopím a pokud to mělo nějaký děj tak opravdu netuším jaky:-( ()
Veľmi rozporuplné Wendersove dielo, ktorého pravá podstata je ťažko uchopiteľná, predovšetkým z dôvodu neuveriteľnej ťažkopádnosti striedajúcich sa scén, u ktorých absentuje akýkoľvek náznak jednoznačnosti. Nech bol režisérov úmysel hocijaký, nemôžem potopiť svoju vynárajúcu sa myšlienku o jeho vypočítavosti, smerujúcej k honbe po všeobecnom obdive vo filmárskej (aj diváckej) spoločnosti. Všetko to do seba pekne zapadá – Rilkeho koncept osamelosti, zúfalstva a strachu (zosobnený v postave Marion), kontrast čiernobiela s farebnosťou, Nick Cave and The Bad Seeds, venovanie (či skôr egocentrická a nesebareflexívna komparácia?) Ozuovi, Truffautovi a Tarkovskému...Wenders má určite pocit dobre vykonanej práce a cíti sa byť PÁNOM REŽISÉROM...Prečo však potom Nebo nad Berlínom pôsobí ako pseudointelektuálny a pseudoumelecký žvást, ktorý priam striasa svojou chladnosťou? Wenders najprv sympaticky operuje s obdivným a komplexnejším pohľadom na (na prvý pohľad) obyčajný život (túžby, sny, myšlienky, lásky) človeka a v tejto rovine snímka pôsobí lákavo, no keď sa začne Wenders ukájať nad svojou režisérskou všemocnosťou a ubíja diváka napríklad zbytočne repetitívnymi zábermi z trapéznych kúskov „obohatených“ Handkeho lyrizovanými monológmi, je to na porazenie (aj s ohľadom na nie veľmi príjemný Ganzov hlas, ktorý sa asi viac uplatnil v Untergangu). Keď sa spätne ohliadnem, je mi možno trochu ľúto, že som tie dve hodiny nestrávil rozumnejšie, no potom si vždy spomeniem na nádherne hypnotickú scénu z vystúpenia Crime and the City Solution a tým sa mi toto sklamanie vynahrádza. ()
Nebe nad Belínem předčilo všechny moje očekávání! Bruno Ganz podává snad ještě lepší herecký výkon než v Pádu třetí říše. Film vyniká skvělým scénářem a kamerou, která mi dost připoměla STALKERA. Je jasné, že tento lechce poetický film bude někoho bavit bez přestání, od začátku až do konce, třeba jako mě a dalšího bude po 30 minutách nudit k smrti, ale já se bavil skvěle....95% ()
Velmi zvláštní film, ale člověk nemůže koukat na samý "normální" filmy a jen tak si odskočit k Wendersovi. To pak jednomu hrozí, že očekává třeba i příběh, a to je chyba. ()
Čekal jsem fim s dějem, podobným hollywoodskému remaku, který se mi velmi líbil a zaujal mne. Omyl, toto není o příběhu, ale o pocitech a kontrastu mezi bytím a nebytím . PS: je to podané asi nejlíp jak to jen jde. ()
na tenhle šalebný film se už vskutku znovu nepodívám, souhlasím s RNDR. Čihákem, který ho ve své "Ponorné řece" (NAMU, 2013) klasifikuje jako nechutný je vskutku nechutný, a to z perspektivy narativní nenarativní i jakékoli jiné kinematografie i nekinematografie, protože je pokřivený myšlenkově a lidsky. škoda, že hodně lidí oklame kladné přijetí snímku "kritkou" (?) a jakási ocenění, díky kterým na sebe snímek nechají snázeji "působit". dvojité zlo. už mám to slovo, které jej nejlépe popisuje: "fašizoidní". u tohohle "příběhu" se nemá smysl vyjadřovat k žádným jiným aspektům než právě k příběhu, protože snímek stojí jedině a cele na něm. a to mě u filmů tripple štve. hlavně u těch "esoterických" "metafyzických" "estetizujících lidské utrpení" "meditativních" a jak to tu kdosi ves streamu klasifikoval "surreálných" fuck off a četla jsem na csfd slovo "originální"? - ha-ha-ha-ha ()
Každý z nás má svého anděla... Tady někde vedle sebe nebo nad sebou, prostě poblíž. Někdy na něho spoléháme, jindy na něho raději zapomeneme. A tím andělem může být cokoliv, nadpozemská bytost, naše svědomí či nesvědomí nebo něco úplně jiného. Ale když připustíme, že je to nějaká bytost, je tato bytost šťastná? A na to nám odpovídá tento film. ()
Co dodat k tomuto snímku. Příběh andělů, z nichž jeden se z lásky k dívce stane lidským, aby mohl sdílet radost i trápení, je famózní. Výborná hudba Bad Seeds. ()
Poezie života ~!~ ()
Nebe je plné překvapení a to nad Berlínem dvakrát tolik. Poetický kousek pro poetické duše... ()
Tenhle film jsem vážně nepochopil. A zřejmě na to nebude mít vliv to, že jsem u něj usnul. Tak aspoň 2 * za dobrou práci kameramana. ()
Nevim...musim ocenit umelecky dojem, ale dost sem se nudil. Pointa je fajn a film dost ozil po nastoupeni barevne casti, ale ta cernobila cast byla brutalni nuda. Asi sem nebyl dostatecne intelektualne naladen. Jo a hudba Nicka Cavea nestoji za nic... ()
Wenders dostane nadhernou kamerou.nie je prespekulovana,ukazuje sirokouhlo,realne,z pohladu anjela.obraz radovych panelakov nasnima krajsie,nez anglicky vidiek.aj ked je to ciernobiely film,myslienky sa mu dari vyjadrit prave farbami,ktore mu pomahaju namixovat ten spravny odtien emocii.monology sa premiesavaju,blednu,su prekryte inymi ale vzdy davaju celok,akysi zmysel,ktory sa potom premieta do tvari anjelov.pribeh rozpravaca,stareho umierajuceho dedka ma zaujal omnoho viac,ako ustredny motiv lasky.americania si z tohto filmu vybrali to najbanalnejsie,co mohol ponuknut,spracovali uplne inac a vobec nie zle,ale porovnavat tieto dva snimky je nemozne.hlbka,ktoru ma v sebe tento film je omnoho vacsia nez ta,ktoru musel prekonat nicolas cage v city of angels. ()
Proč jen děti vidí průsmyky, dveře a štěrbiny na zemi a nahoře na obloze. Kdyby je každý viděl, pak by mohly být dějiny bez zabíjení a válek. ()
Až se na to podívám příště, budu dávat větší pozor. Pomalé, kolébavé, rozjímavé tempo a velké otázky. Poslední dobou nezávisle na sobě neustále narážím na existencialismus. Tady se mi líbil. I poetika a estetika důvodu, proč se Damiel stane člověkem. Výtečné. ()
Rádoby filozofický blábol o andělích, kteří pozorují a poslouchají lidské úděly a někteří je chtějí sami prožít. Což je samo o sobě na palici, když se dozvíme, že pozorují lidi minimálně několik staletí a dosud neprokoukli, že lidé jsou zlá a sebeničící verbež. V tomto filmu se jistě shlédnou borcí, co si potrpí na lyriku, metafyzično a všelijaké básnické hrátky se slovy. Nicméně já pochybuji, že v Záp. Berlíně si obyčejní lidé v myšlenkách přeříkávali celé pasáže všemožných literátů. Proto to na mě působilo opravdu debilně. Od odpadu to zachránil jen soundtrack a P. Falk, jehož postava byla opravdu zajímavá, ale co je důležité - dávala hlavu a patu. Pokračování dozajista vynechám. ()
Hned od prvních minut jsem se dostal do atmosféry filmu a říkal si, že sakra, to snad bude další trefa do černýho. Myšlenky tolika lidí byly inovativní a perfektní. Bohužel po asi půl hodině to sklouzlo k lehké nudnosti a repetetivnosti, a tak to šlo postupně už dál. Pak mě na filmu potěšila scéna, kdy se anděl proměnil, ale nedlouho poté už to hrálo zase tu stejnou písničku. Možná to budu potřebovat zkouknout ještě jednou, abych věděl, jestli tomu bylo tak. Vyhodnocení: Dialog mezi anděly byl boží! ()
"Čas vyléčí vše, ale co když je nemocí sám čas?" (... a anděl se stal člověkem.) Intenzivní existencionální symfonie; film plný nápadů - od postav s jejich myšlenkami (nejvýraznější: krásná artistka Marion; moudrý starý muž Homér, hledající Postupimské náměstí; Peter Falk, jenž hraje sám sebe; andělé toužící být lidmi a podřídit se času atd), až ke kostýmům; téměř esejistický a naprosto osobitý (nemohu opomenout zřetelnou sebereflexi německé panovačnosti). Věnováno všem bývalým andělům a možná i dnes jste jednoho z nich potkali, já možná taky... ()
jeden z nejlepších filmů, jaké jsem kdy viděla. Přemýšlela jsem o něm asi 5 hodin. Kontrast mezi "životem" a životem je nádherný. Někdo řekne, že barevná část se k filmu nehodí, ale to je totální nesmysl. doplňují se perfektně - jako Jin a Jang!OPravdu skvělý snímek pro diváky, kteří rádi myslí! ()
Reklama