Obsahy(1)
Mladý a naivný taliansky aristokrat Fabrizio del Dongo sa postaví na odpor svojmu konzervatívnemu otcovi a odchádza bojovať za Napoleana. Po jeho porážke pri Waterloo sa tajne vracia do Talianska a pod ochranou svojej tety zažíva na parmskom dvore mnohé dobrodružstvá. Dvojdielny film je adaptáciou slávneho Stendhalovho románu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (8)
Keďže bezmedzne milujem neskorý empír a raný biedermeier (ľudia mali vtedy najlepší vkus za posledných dvetisíc rokov), ale Stendhalov román som nečítal, po tejto adaptácii som siahol so záujmom. Prekvapilo ma, že Stendhal nerešpektoval historické reálie (v Parme po Napoleonovej porážke vládla jeho žena Mária Lujza, nie?), takže som mal problém s akceptáciou ďalších prezentovaných faktov. Od zápletky som očakával trochu viac než len to, kto koho akým spôsobom ohrozuje, ohrozí alebo môže ohroziť, verím, že Stendhal to poňal zaujímavejšie, tak ako sa na klasika patrí. Čistý priemer, neviem, čo by som na tomto bežnom drahom TV filme zvlášť vyzdvihol alebo naopak zvlášť pohanil, je to také nejaké nijaké. Pri tomto type zážitku neprekvapí, ak si divák viac všimne marginálne fenomény, napr. to, že argentínsky herec Díaz má presne takú istú líniu perí ako iný mediálne známy Argentínčan Iván de Pineda, prípadne to, že titulný kartuziánsky kláštor v Parme sa spomenie jedine v absolútnom závere filmu, čo je analogické funesovke Oscar (1967) pomenovanej podľa najmenej dôležitej postavy. Nabudúce si rozmyslím, či si film zopakujem alebo radšej siahnem po nejakom katalógu starožitností. PS: Poznámky kolegov o telenovele sú celkom nemiestne, telenovely sú totiž najohavnejším odvarom ušľachtilej literatúry obdobia romantizmu. ()
Nádherné spracovanie vynikajúceho Stendhalovho románu. Keďže historické filmy mám veľmi rada, aj Kartúza parmská ma zaujala a zaradila sa medzi moje obľúbené. V dvoch dieloch sa podarilo tvorcom skvelým spôsobom zhrnúť dej tohto diela a vďaka presvedčivým výkonom hercom je film od začiatku až do konca napínavý a skvelo vystavaný. Vyzdvihla by som najmä skvelý herecký výkon Marie-Josée Croze. Priznávam, že aj vďaka neodolateľnému Rodrigovi Diázovi sa mi film veľmi páčil a rada si ho zase niekedy pozriem. ()
Sláva románu či veľkolepé lokácie a výprava nedokážu skryť mizerné a lacné spracovanie látky, ktorá vyznieva ako historická telenovela. Ach.. i ten očarujúco nádherný muž (Argentínčan Díaz) je z nej akoby vystrihnutý. K tomu pridáme dlhé ničnehovoriace pohľady, jednoduché klišoidné repliky, bezcenné pikantnejšie scény, natiahnutý dej... Mám dojem, akoby všetky možné podnety, v ktorých sa postavy mohli preukázať ako mysliace bytosti s charakterom, skrátili/ vypustili pre prospech priamočiarych pohľadov, scén, ktoré divák rád uvidí a ich očakáva. Napr. čo sa udialo s Fabriziom vo vojne, keď ho tá skúsenosť mala zmeniť? V čom spočívali dvorné intrigy? Ide skutočne iba o postavu Giny a o to, kto získa ministerské kreslo? Nie je v tom niečo viac? Prečo je väčšina postáv tak jednoducho manipulovateľná? Postavy nám rozdelili na dobré a zlé. Na rozmýšľajúce a cítiace/ impulzívne/ idealistické. (Dozvuk romantizmu?) Nejakým zázrakom sa veci spočiatku vyvíjali tak, ako postavy chceli a bez odporu okolia. (Ako to, že gold-digger Gina príde k majetku bez povinností?) Dej sa neposúva, točí sa len okolo intríg a malicherností. Čo v prvej časti bolo nesmierne unavujúco nudné. Druhá časť našťastie prináša nové prostredie väznice i novú i keď romantickú zápletku. Opäť nám nie je predstavená motivácia postáv konať ako konajú. Tak sa spolieham, že to je starý známy romantizmus a impulzívnosť. Znovu však nevidíme výraznejší vnútorný boj a rozkol postáv potom, čo museli prekonať prekážky. (Čo prežívali milenci po odlúčení?) Obávam sa, že píšem namyslene, veď je to veľkolepá adaptácia, koprodukcia. Musela stáť ohromné prostriedky, ktoré na obraze sú úžasne vidno. No o mnohých elementoch príbehu sa rozhoduje asi v prospech publika než podnieteniu úvah, čo ma mrzí. Ich vynechaním sa dostávame k fantastickému príbehu, ktorý môže byť zasadený do ľubovoľného prostredia. Pretože väzby na možné problémy spoločnosti či človeka boli (z môjho pohľadu) odstrihnuté. ()
nepodařené remake filmu z roku 1948 .Phillipe byl jen jeden.Tady se spíš kladl důraz na krásné kostýmy,interiéry a exteriéry vynikající kamera a velice dobrý slovenský dabing ale to je všechno.Herci se moc nepředvedli.Škoda. ()
Podmanivá hudba, výborná historická atmosféra, mne teda veľa v tomto spracovaní Stendhalovho diela nechýbalo. Nízke hodnotenie tu film dostal len preto, že vraj sa to podobá na telenovelu. To potom každý romantický film zasadený do historického obdobia je telenovelou? Obdobie romantizmu predsa nie je nejaké lacné latinsko-americké besnenie. A lacné spracovanie to nie je ani náhodou. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (5)
- Film mal premiéru vo Francúzsku medzi sviatkami v dvoch častiach na televízii France 3: 29. a 30. decembra 2012. V Taliansku bol odvysielaný až 9 mesiacov predtým, 4. a 5. marca 2012 na Rai 1, hoci ide o spoločnú koprodukciu Rai Fiction a France 3. (Arsenal83)
- Miniséria sa natáčala v Taliansku na miestach ako Parma, Colorno, Fontanellato, Soragna, Gazzola, Lugagnano Val d'Arda, Reggio Emilia, Ozzano, Zola Predosa a niektoré scény aj v Bologni, Ferrare a Mezzani. (Arsenal83)
- Projekt mala pôvodne režírovať francúzska herečka Sophie Marceau, ktorá bola najatá koncom roka 2008. Nakoniec z toho zišlo a režisérky post obsadila Cinzia Th. Torrini. (Arsenal83)
Reklama