Režie:
Andrzej WajdaKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Wojciech KilarHrají:
Bogusław Linda, Daniel Olbrychski, Grażyna Szapołowska, Andrzej Seweryn, Michał Żebrowski, Marek Kondrat, Krzysztof Kolberger, Alicja Bachleda Curuś (více)Obsahy(1)
Adaptácia Mickiewiczovho eposu Pán Tadeáš v podaní Andrzeja Wajdy zachytáva idealizovaný obraz Poľska v dobe, kedy ešte nemali samostatný štát a politické nádeje sa spájajú s Napoleonovým ťažením proti Rusku. Šľachtický príbeh o milostnom dobrodružstve Tadeáša Soplica, boj znesvárených rodov Horeškov a Soplicov a ich následné spojenectvo proti ruskej jednotke je rámcované parížskym pobytom Adama Mickiewicza, ktorý predčítava dielo krajanom odtrhnutých od vlasti. (wewerička)
(více)Recenze (20)
Neskutečně obdivuji Poláky (a zároveň jim závidím), jak skvěle dokáží točit doslovné adaptace literárních děl. To se samozřejmě týká i Sienkiewicze a dalších. Na kráse předlohy to neubere nic a naopak to mnoho přidá. Respekt a tleskám. Dostatečná pochvala je snad už to, že jsem to viděl už asi pětkrát (samozřejmě v originálním znění s titulky, to snad ani nejde jinak). Dal bych si to znova, ale trápí mě, že to už dnes nikde nemohu sehnat. Kdybyste někdo věděl, budu vděčný za informaci, předem dík! ()
Pozoruhodné zfilmování obtížně zfilmovatelné předlohy, včetně částečného zachování veršů původního eposu. Film má velmi působivou atmosféru, pečlivou výpravu a kostýmy, příběh perfektně doplňuje příroda a hudba. Přesvědčivé herecké výkony. Na veršované pasáže (sledovala jsem v polském originálu s anglickými titulky) si člověk musí trochu zvyknout, nicméně pak mají své kouzlo. Třešničkou na dortu je perfektní ztvárnění formování a střelby v karé. ()
Nemohu říct, že bych si liboval ve verších, ale jelikož je tehdejší společnost popsána dosti přesně i co se týče jejího intelektuálního obrazu a jelikož zde spatříme dosud nejlepší karé (čtvercová formace vojáků), které jsem viděl, dávám 4* a přidám, že Polákům svým způsobem závidím, že jsou schopni se vracet k národní klasice, narozdíl od všech těch našich Gedeonů, Hřebejků a Ondříčků. ()
"O čem tu na pařížské dlažbě sníti, / an z města slyším pustou vřavu zníti, / lži, kletby, reptání snah nesplněných / a pozdní žel i sváry vyvržených? // Zle zběhům, zle nám, že v čas moroviny / jsme nesli chabé hlavy do ciziny! / Kam stoupli jsme, tam před námi šel strach, / a každý soused - nepřítel a vrah, / až v řetězech nás pozbavili ruchu / a káží rychle rozžehnať se v duchu." (Adam Mickiewicz) ()
Musím se přiznat, že mě překvapuje nízké hodnocení tohohle filmu, který podle mne představuje mimořádně zdařilé převedení mimořádně náročné literární klasiky. Jenom odvaha to nafilmovat je obdivuhodná vzhledem k tomu, jak jsou Poláci hrdí na své kulturní dědictví a historii. Nepřehledný a komicky znějící (mému uchu) jazyk se v podání fantastických polských herců a hereček proměnil v melodicky lahodnou píseň. Film je formálně dokonalý a stylově vybroušený, vkusně kombinuje humornou nadsázku ke zpodobení soudobé lepší společnosti na venkově, a osobní dráma hlavních postav na pozadí historických událostí. Šedá a do vzpomínek zahalená exilová společnost kontrastuje s barevnou a vřelou domovinou, která ukazuje na jiskru nehynoucí naděje na lepší časy a svobodu. Stačí mi pustit si závěrečnou scénu svatby, na které napoleonští oficíři tancují s lašskými dámami na prašné venkovské cestě, a mám víc chuti do života než po kafi s třema prckama rumu. ()
Reklama