Režie:
Marco PontecorvoScénář:
Lucia Maria ZeiKamera:
Enrico LucidiHrají:
Vanessa Hessler, Marco Bocci, Paz Vega, Raffaella Rea, Jalil Lespert, Andrea Tidona, Bettina Zimmermann, Stipe Erceg, Augusto Fornari, Serra Yilmaz (více)Obsahy(1)
Tajomná Dáma, zahalená závojom, cestuje púšťou v nádeji na stretnutie s mužom, ktorého miluje, a ktorého možno navždy stratila. Napokon doputuje k zámku, v ktorom žije princ, ktorý dá zabiť každého, kto sa odváži vstúpiť. Ale Šahrazád ho presvedčí, nech jej dá len jednu jedinú noc, aby mu rozpovedala svoj príbeh, príbeh, ktorý trvá tisíc a jednu noc... (STV)
(více)Recenze (7)
Kto by dokázal zabiť Vanessu, pre všetko na nebi?! Síce to nie je náučný príbeh z E.A.P. šeherezádinho rozprávania, ale Taliani aspoň kúzlia nejaké city a emócie (nechcime vidieť v rukách nemeckej produkcie). Na druhej strane všetko plynie rozvláčne, bez štipky napätia a akcie, tobôž trikov, no na výhradne TV produkciu je to svieži závan, aj od vody na ktorej je nezmyselne postavený hlavný hrad, aj z vody, ktorá nie je na púšti. V bielom jej to sluší, koncu, že to ešte len začína som nepochopil. (videné 07.01.2015,STVHD) ()
Prvni komentar k filmu, to bych si mohla uzit :) Presneji receno, ma to dva dily, ktery dohromady trvaji 3 hodiny, takze je to strasne dlouhy a navic to ma spoustu zbytecnych pribehovych odbocek na to, aby to mohla byt pekna pohadka pro deti... ()
Ako rozprávka príliš dlhé a nesúrodé, a s tradičnými postavami celkom naruby. A ako príbeh pre dospelých zase neskutočne hlúpe, nelogické a príbehovo odfláknuté. Oceniť sa dá výprava a pekné herečky, ktoré ale výzorovo do obdobia veľmi nezapadajú. ()
spočiatku: och to je kravina. Potom sa mi podarilo sa presvedčiť že to je viac rozprávka tak som na to len čumel a ignoroval to more kravín čo sa rozprávalo, robilo .... Takže 3* si myslím že je celkom v pohode hodnotenie :) Asi ma na moje hodnotenie silný vplyv aj vianočná nálada :D ()
Nevím proč, ale nelíbilo... taková slátanina... Na to musí mít člověk tu správnou náladu... ()
Bolo to neskutočne domotané a teda od originálu to malo dosť ďaleko, ale mne sa to ako film na večer páčilo.... ()
Pokud jste jako já vyrůstali v 90. letech na fantasy pohádkách italského režiséra Lamberta Bavy (Princezna Fantaghiro, Dračí prsten...), tak vám bude styl pohádky Tisíc a jedna noc povědomý, včetně dvoudílného formátu. Bohužel pro aspirujícího režiséra Marca Pontecorva a jeho spolupracovníky, vstoupili jsme do 21. století a s boomem fantasy filmů, který nastal po úspěchu sérií HP a LotR, jsou naše očekávání pochopitelně vyšší. Asi nemám zásadní problém s tím, že se tvůrci výrazně odchýlili od zdrojového materiálu a postavy Aladina a jeho princezny sloučili s postavami krále a Šahrazád. Odpustím i do očí bijící vykrádačku některých scén z Disneyho Aladina (1992), včetně použití stejných jmen postav (zloduch jménem Jafar, Jasmína...) či přítomnosti mluvícího papouška. Pokrčením rameny přecházím i vizuální mišmaš – beru to tak, že je to pohádka, nikoliv historická rekonstrukce, a popravdě se mi kostýmy docela líbily. Kde ovšem nedokážu slevit je scénář, a ten se v tomto případě moc nevyvedl. Děj je rozvleklý – na obrazovce se většinou nic neděje, naopak klíčové finále je zdrcnuto do patnácti minut. Absolutně zde postrádám onu tapisérii drobných dobrodružství, kterou bych od filmu nesoucího název Tisíc a jedna noc očekávala. Tu a tam se objeví nějaký známý motiv (banda loupežníků, džin), ale většinou se tam jen bezobsažně žvaní a minuty plynou. Zejména Aladin je pak pouze pasivním účastníkem, kterého kupředu posouvají vnější okolnosti, a vlastní iniciativy se dopouští minimálně. Princezna je na tom o něco lépe, jejím nejslabším momentem je chvíle, kdy Aladina chladně odmítne, neboť jí lhal o svém původu. Její jednání totiž není ani uspokojivě obhájeno (např. obavami, že si s ní Aladin jen pohrává), ani se za něj neomluví. Na druhou stranu, z ústřední dvojice je to právě princezna Šahrazád, ztvárněná půvabnou Vanessou Hessler, komu fandím a komu věřím projevené emoce. Tím se dostávám asi k nejslabšímu článku celé produkce, kterým je Marco Bocci coby Aladin. Ten ve svých pětatřiceti letech působí v roli slavného snílka poněkud přestárle, což je ještě umocněno kontrastem mezi ním a o jedenáct let mladší Vanessou. Marco bohužel postrádá i charisma a při natáčení mu asi měli ukazovat papírky s emoticony, protože se vytrvale držel výrazu „bezduchá tupost“. Je to škoda, kdyby obsadili nějakého mladého sympaťáka, mohli tu romantickou linku prodat daleko lépe. Takhle působí chemie mezi ústřední dvojicí poněkud jednostranně. Co osobně hodnotím velice pozitivně je přepracování rámcového příběhu Šahrazádina vyprávění. Tady Šahrazád k vládci přichází dobrovolně, ač ví, že jí hrozí smrt, a depresivnímu muži začne vyprávět společně prožité útrapy, aby mu navrátila paměť a zlomilo kouzlo, které ho svazuje. To považuji za dobrou inovaci a zároveň chytré oproštění se od problematického motivu poprav minulých králových manželek. Jako adaptace světoznámé pohádkové sbírky tento film neobstojí a vzhledem k sexuálnímu náboji nekterých scén asi nebude úplně nejvhodnější pro děti. Ale pokud se chcete vrátit v čase a připomenout si kýčovitou atmosféru italských fantasy pohádek, právě jste našli svůj catnip. () (méně) (více)
Reklama