Režie:
Giuseppe ColizziKamera:
Marcello MasciocchiHudba:
Carlo RustichelliHrají:
Eli Wallach, Terence Hill, Bud Spencer, Brock Peters, Kevin McCarthy, Riccardo Pizzuti, Livio Lorenzon, Bruno Corazzari, Federico Boido, Dante Cleri (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Bud Spencer a Terence Hill v boji s nebezpečnými pistolníky a falešnými hráči... O velkých penězích a účinných intrikách, o dvou přátelích, kteří lehkovážně pozbyli a s velkou námahou nabyli zpět své bohatství, o mužích, kteří dokáží nebezpečně dobře zacházet s pistolí, a o jiných, kteří se vyznají ve falešných hrách. O tom všem a ještě o mnohém jiném vypráví s nadsázkou a trochou ironie film z Divokého západu, který v roce 1968 natočil režisér Giuseppe Colizzi. Role nerozlučných kamarádů, jež se snaží dostat ke svým penězům, Colizzi svěřil populární herecké dvojici Bud Spencer a Terence Hill. Jejich společníkem se v roli mazaného Cacopoulose stal Eli Wallach, představitel obávaného Calvery ze slavného filmu Sedm statečných. Dobrodružná cesta za zlodějem je provázená pro tento žánr typickými potyčkami a rvačkami, které vrcholí velkolepou bitkou v kasinu. Film patří do série populárních italských westernových komedií, nazývaných též spaghetti-westerny. (Česká televize)
(více)Recenze (112)
Trumfové eso je ještě snad o dvě třídy lepší než jeho předchůdce Bůh odpouští, já ne!Film je vtipný, napínavý a hudba dokonalá. Když k tomu připočtu ještě skvělé herecké výkony trojice Hill x Spencer x Wallach, tak se jedná o naprostou dokonalost. Jinak závěrečná přestřelka v casinu by měla být zapsána do historie filmografie, to je totiž opravdu něco. ()
Trumfové Eso/Ace High je druhý spaghetti western Giuseppe Colizziho (přímé pokračování Bůh odpouští, já ne!) a druhý western, v němž účinkovalo duo Hill-Spencer, kteří v této trilogii (3. díl Boot Hill) položili základy své herecké polohy a relace, které pak od sedmdesátek hráli. Tlustej Bud Buddy Spencer jako naštvanej hromotluk a Terence Hill jako jeho agilní parťák, který však zde ještě hraje zádumčivě a přísně jako Franco Nero v Djangovi. V Barboniho westernech se však již objevuje v komediálnější poloze, kterou utváří jistá nejapnost, vychytralost, bezstarostnost až naivitou. Díky tomuto kontrastu k otrávenému, tupému a ohromně silnému Spencerovi je generováno více zábavy z jejich vztahové dynamiky. Já ty jejich slapstickové taškařice plné bitek zas tolik nebaví, ale Colizziho westerny mi nenabízí nic o tolik lepšího. Nejvýraznějším kladem oproti Barboniho trilogii jsou možná lepší záporáci, což je však dáno tím, Colizziho tón je zkrátka vážnější. Frank Wolff měl sice v předchozím filmu více prostoru než jaký má zde záporák v podání Kevina McCarthyho. Pozornost se spíše upíná na "ošklivého" Eli Wallacha: Na jeho postavě zde stojí zápletka> Ukradne totiž hrdinům peníze, které ukořistili v závěru jedničky a vnutí jim, aby mu pomohli v jeho pomstě, což později dělají už z čiré sympatie. Lze chápat proč (postava byla zrazena a nechána na 15 let za katrem), ale nelze to moc prožívat spolu s postavami, protože ten scénář prostě není dost imerzivní a zdařile si diváka vedoucí. Vůbec mě nezajímalo, jak to dopadne a jestli si Wallachova postava pomstí, protože jsem to s ním nijak zvlášť neprožíval, jelikož jsem nebyl součástí jeho utrpení a se záporákem jsme se střetli až v samém závěru. Celá tahle emoce jde tedy mimo diváka a závěr s tím pak nemůže operovat. Je to vlastně nedostatečně dramaticky vystavěné, protože by se mělo budovat napětí (třeba v rámci nějaké emoce, kterou může být touha se pomstit a revenge příběhy by právě tohle měli v divákovi vybudit) a ve vhodný moment to napětí uvolnit, čímž diváka "odměnit". Tohle však v tomto (ani předchozím) filmu dostatečně nesepne. Oba filmy jsou koukatelné, ale troufám si říci, že kvůli nedostatečně prokreslenému scénáři nechají diváka spíše chladným. ()
Co do děje je pokračování Bůh odpouští... já ne! možná o něco složitější záležitostí, poněvadž na první díl celkem úzce navazuje. Jednoznačně mu prospěl odlehčenější styl, jenž má z větší části na svědomí nenapodobitelný Eli Wallach, který si tu v podstatě zopakoval roli Tuca z Hodného, zlého a ošklivého. Ačkoliv jeho scény patří jednoznačně k vrcholům filmu, hlavní dvojice se nenechala zastínit a především Spencer exceluje (za vydatného přispění Hrušínského dabingu). I Colizzi, který setrval na režisérském postu, se přiučil od Leoneho a výrazně tím filmu pomohl. Trumfové eso obsahuje řadu skvělých momentů a závěrečný souboj patří k těm nejkrásnějším, jaké jsem zatím viděl. Pro mě jeden z nejlepších westernů vůbec. ()
5/10 Tak nebyt Eliho, tak je to hodne spatne - anglickym dabingem pocinaje, zapletkou pokracujic a zbyvajici trojici konce. Snad jenom ty spanelske exteriery jsou fajnove. Spousta typanu, co se snazi vypadat jako ze soudobeho emerickeho filmu, jen aby tam dostali prilezitost. Mno zadna parada ale videt se to da. ()
Konec v kasínu je výbornej, ale nějak jsem nedokázal přijít na chuti tomu spletenci několika příběhů a hlavně postavě Eli Wallacha. Nejdřív s nimi vyjebe a pak jsou kamarádi (protože jim nic jiného nezbyde). Výtečný původní dabing s Rudolfem Hrušínským a Petrem Štepánkem (Terence mu jde náramně) - vždyť i taková dabérská esa jako Větrovec tam jen štěkali. Komedie vůbec, na to je zápletka příliš iritující, a jako western bych asi hodně předělával. Přesto to není zklamání. ()
Reklama