Režie:
Pepe DanquartScénář:
Heinrich HaddingKamera:
Daniel GottschalkHudba:
Stéphane MouchaHrají:
Andrzej Tkacz, Kamil Tkacz, Elisabeth Duda, Itay Tiran, Łukasz Gajdzis, Przemysław Sadowski, Jeanette Hain, Rainer Bock, Grażyna Szapołowska (více)Obsahy(1)
Srulikovi je devět let, když v roce 1942 uteče z varšavského ghetta. Schová se v nedalekých lesích, kde se se spolu s dalšími uprchlými židovskými dětmi snaží přežít do konce války. Spí v korunách stromů a živí se tím, co si sami uloví nebo ukradou na přilehlých farmách. Hlad a zima Srulika ale přinutí, aby se vrátil zpátky do civilizace, kde si musí změnit jméno na Jurek Staniak a předstírat, že je sirotek z katolické rodiny. Ve vesnicích potká lidi, kteří riskují vlastní životy, aby mu pomohli, ale i ty, kteří ho zradí. Dojemný a zároveň inspirující příběh o cestě jednoho chlapce, který musel ze dne na den dospět, aby přežil. (A-Company CZ)
(více)Recenze (138)
Další z mnoha filmů, který ukazuje, jaké to bylo za 2. světové války. Tentokrát však očima malého židovského chlapce, který musí zažít neskutečné věci, aby si zachránil holý život. ()
V poslední době ze všech stran, zejména v mediích slýchávám neustálé fňukání, jak se máme blbě a jak jsou těžký časy. Přál bych všem, co si furt jen stěžujou a fňukaj, aby viděli co si prožíval za druhý světový války Srulík, protože ten co si vyžral, to by blilo i prase. Ale neviděl jsem jedinou sekundu, že by se litoval, vždycky se osudu postavil a bojoval a právě v tom je neskutečná sílá, když vidítě malýho kluka, jak ho osud furt sráží a on to nezabalí a rve se jak může, derou se na povrch slzy a emoce ať chcete nebo ne. Protože někdy je toho na něj už fakt moc.Vždycky když už se zdá, že je trošku líp, přijde další rána. Líbilo se mě vyobrazení polské společnosti, část z nich skvělá, část z nich zmrdi největší, protože tak to v životě je, někdy člověk potká frajery a jindy zase nebetyčný sráče. Pokud se vcítite do toho malýho kluka, tak vás ten příběh prostě sejme. Vyprávěn je v podobě míchaní různých časových období což nepovažuju za úplně šťastné i když s ohledem na závěr asi důležité. Kamera snímá nádherné přírodní kompozice a dává je do kontrastu z hodně syrovou realitou okupovaného Polska. Herecký výkon hlavního představitele Kamila Tikacze je neskutečnej a diváka umí dokonale vtáhnout do svý situace a pak už nezbejvá nic jinýho než držet Srulíkovi pěsti a doufat, že i peklo má východ. ()
Příběhy z druhé světové války stále udivují a stále překvapují. A je vlastně úplně jedno, kolik jsem jich už viděl a kolik jich režiséři po celém světě natočili. Stále vytváří určitou výpověď tehdejší doby, která se z historie lidského pokolení již nikdy nevytratí. Běž, chlapče, běž je příběh kluka, který dostal životní sodu snad ze všech možných i nemožných směrů. Pokaždé se ale zvednul a šel dál. Tomu opravdu velká čest. Chvílemi mi film připomínal sovětskou brutalitu Jdi a dívej se. Jen s tím rozdílem, že tenhle film není zase tak brutální, což není zase tak překvapující, protože Jdi a dívej se překračuje svým naturalismem všelijaké možné filmové meze. Tenhle film je ale příběhem, který stojí za to vidět. A ze závěrečné scény minimálně vytvoří úsměv na tváři, což je v rámci příběhů z druhé světové války, taky občas potřeba. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $822,000▐ Silný príbeh o tom ako sa musel mladý židovský chlapec - dieťa pretĺkať vojnou zmietanou zemou. O tom ako dostával pomoc aké útrapy si musel zažiť a pokiaľ to je ešte aj podľa skutočných udalostí tak klobúk dolu. V rámci filmového vyprávania je to pútavo natočené, dejovo príbeh sam o sebe neokukaní. Herecky pôsobivé, réžia a kamera na slušnej úrovni. /70%/ ()
,,MUSÍŠ BÝT SILNÝ A ODVÁŽNÝ! MUSÍŠ PŘEŽÍT! MUSÍŠ PŘEŽÍT, SLYŠÍŠ! NIKDY SE NEVZDÁVEJ! MUSÍŠ ZAPOMENOUT SVÉ JMÉNO…, ALE NIKDY V ŽIVOTĚ NESMÍŠ ZAPOMENOUT, ŽE JSI ŽID…" /// Příběhový drámo o klukovi, kterej se vyhejbal pruhovanýmu pyžamu jak čert kříži, není nic pro citlivky. Tak jako svět, ve kterým není nouze o náhody, dobrý lidi a svině. Tohle (prej) psal sám život a já tyhle dětský kousky můžu. Vím komu fandit, nemusím přemejšlet, kdo je zlej… TAK HODNĚ ŠTĚSTÍ! (budeš ho potřebovat…) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2004 napsal Uri Orlev, ani historky Yorama Fridmana, neznám. 2.) Vymejšlím pro parchanty kurzy přežití. 3.) Thx za titule ,,majo0007“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Pravděpodobně nejlepší polský film, s jakým jsem kdy měla čest. Téma druhé světové války je zřejmě nevyčerpatelné a je jenom dobře, že z něj i nadále filmoví tvůrci ždímají, co se dá. Takové snímky jsou sice bolavou, ale potřebnou připomínkou. ()
Príbeh malého chlapca podľa skutočnosti, ktorý si musel prejsť nejednou, nie vždy pozitívnou životnou skúsenosťou, aby počas druhej svetovej vojny prežil. V určitých pasážach "vďaka" nepochopiteľnému správaniu ľudí pomerne smutný snímok, ktorý vzbudzuje v divákovi rozčarovanie. Nuž národ židovský bol odsúdený na nemilosť u mnoha ľuďoch. V závere tento inak pekný film vo mne vyvolal kombináciu rôznych dojmov. Od smutných, cez zamyslenia hodné, až po pozitívne. ()
Jeden z dalších mnoha příběhů přeživších židovských dětí. Film se odehrává povětšinou v lesích a na selských usedlostech, kde se chlapec po útějku z getha skývá. Z krátkých retrospektivních scén se dovídáme postupně celý příběh. Kamera umocňuje osamocení chlapce často záběrem velkých celků překrásné německé přírody. Podobně jako u Posledního cyklisty a Schindlerova seznamu přechází poslední scéna do současnosti. V samotném závěru filmu vidíme skutečného aktéra celého příběhu se svou současnou rodinou. . . . . . Hlavní roli Srulika ztvárnila jednovaječná dvojčata Kamil a Andrzej Tkaczovi. Filmovat začal Andrzej, ale režisér si pro náročnost přibrat i Kamila. Chlapci měli rozdělený natáčecí čas na dopoledne a odpoledne. Kamil měl jíst původně marcipánové šneky, ale nakonec režisér rozhodnul, že půjde o pravé. Při natáčení si tedy vkládá do úst opravdového šneka. ()
Poliaci opäť dokazujú, že sú v kinematografii ďaleko pred Čechmi a ešte ďalej pred Slovákmi. Sledujeme osudy chlapca , ktorý pod tlakom krutej doby musí zatajiť svoj židovský pôvod a pod falošným poľským menom Jurek Staniak sa prebíja poľským vidiekom ako sa dá. Film nemá žiadne zbytočné odbočky a vedľajšie linky, ktoré by dej mohli obohatiť, sledujeme skutočne "iba" príbeh chlapca a ľudí, ktorí mu skrížia cestu. Smutný tón filmu občas spestrí veselšia hudba v šťastnejších momentoch, keď Jurek na chvíľu zabúda na svoje problémy. Hudba je celkovo silnou stránkou filmu a znie tu často. Najsilnejšia a zároveň najdojímavejšia je podľa mňa scéna, kde si Jurek v nemocnici prvý krát odviaže obväz z amputovanej ruky. Film je z kategórie smutnejších, ale nie zase z tých, po ktorých vás chytí depka alebo myšlienka na samovraždu. Poľaci, barzo dobre! 80%. ()
Není to nic tak originálního nebo převratného. Solidní, řemeslně odvedený film na mnohokrát zpracované téma. Napětí tak akorát, dojetí zrovna tak, herci spolehlivě odvádějí, co se od nich očekává. ()
Na tenhle film jsem se chystal už několik let. Naposledy jsem si ho chtěl pustit předtím než jsem šel do kina na film Nabarvené ptáče. Jenže na to o5 nebyl čas. Včera běžel v TV a já si řekl teď nebo nikdy. Pokud bych měl srovnávat tenhle film a Nabarvené ptáče (oba filmy mají podobnej příběh) tak na mě jednoznačně víc zapůsobilo Marhoulovo Nabarvené ptáče. Podle zdejšího hodnocení je vidět, že divácky přijatelnější je ale tenhle film. ()
Dramaticky a emotívne porovnateľné s filmom Prežiť s vlkmi (2007). V tomto prípade sa mi však príbeh zdal realistickejšie prerozprávaný a formou a filmovým spracovaní viac odľahčený. Snímok obsahuje omnoho viac momentov, ktoré dovolia divákovi trocha vydýchnuť, pričom sa tu nájde aj pár milých alebo úsmevnejších scénok. Prežiť s vlkmi je viac naturálnejšie a surovejšie, čo samozrejme nepovažujem za žiadnu chybu. Ide o to, kto čo viac preferuje, mne vyhovuje prvý aj druhý spôsob takže ich hodnotím rovnako. Rozhodne odporúčam, skvelá emotívna vojnová dráma na tému siroty, ktorá sa snaží prežiť vojnové besnenie. 80/100 ()
Naprosto emočně sterilní film o útrapách malého Žida za války schytal ránu pod pás příšerným slovenským dabingem. Ta paní, která otřesně mluví Srulika (to se skutečně na Slovensku nenajde ani jeden chlapec, který by mohl dabovat? ), je využita i při Srulikově utěku z nemocnice na namluvení starce. To už je opravdu příliš velká vychytávka i pro nás, kteří nemáme rádi stereotyp. ()
Malej Aliny na konci filmu foter vyzeral ako poľský Clive Owen! A Srulik s tými zubami by v pohode i roľu pooral... ()
Nejstatečnější kluk, kterého jsem kdy viděla. Vždy se u filmů s touto tématikou vžiju do děje tak, že je to až hrozné a přeji si to také prožít. I když vím, že není o co stát. Každopádně parádní příběh, výkon hlavního hrdiny i ostatních. Super atmosféra. ()
Běž, chlapče, běž je ďalším z celého radu filmov, ktoré nás vracajú do udalostí spred 70 rokov. Nebudem mudrovať nad tým, či má zmysel nakrúcať ďalšie filmy z tohto obdobia, ale pýtal som sa samého seba, v čom je ten film iný, v čom sa líši od iných, v čom spočíva jeho prínos. A pretože argumenty pre a proti remizovali bolo to podľa mňa na tri hviezdičky. Dvojičky to zahrali výborne, presvedčivo, exteriéry si kameraman užil, hudba bola skvelá, prostredie bolo dosť nepriateľské, aj keď práve nešlo o Nemcov, len príbeh bol chvíľami málo uveriteľný. Deväťročný chlapec nie je Bear Grylls, aby prežil v lese dlhšiu dobu, osobitne v zime. Dôsledkom menšej uveriteľnosti bolo, že som sa na film pozeral ako na príbeh, ku ktorému som nenadobudol významnejší emočný vzťah. Napriek tomu si na otázku zo začiatku príspevku odpovedám kladne, pretože si naozaj myslím, že téma II. svetovej vojny a jej odraze v životoch jednotlivcov i celých národov ešte nie je vyčerpaná a každé nové dielo prináša kamienok do mozaiky ľudských osudov v ťažkej dobe. ()
Němci tu adaptaci vzali překvapivě poctivě, včetně toho že asi 95% dialogů je v polštině a polských herců tu je také výrazně více než německých. Pro producenty je vždycky výhra najít herecky nadaná dvojčata. Kamil a Andrzej Tkaczovi zvládli hlavní roli tak dobře, že v podstatě sami utáhnou celý film. Režisér se z tématu naštěstí nesnažil udělat doják a vypjaté scény zbytečně nešponuje. Na jedničku je i práce kameramana, takže vznikl opravdu silný a dobrý film. ()
Mýlne som sa domnieval, že nejde o skutočný príbeh. Ak toto je však skutočnosť a nič nie je prikrášlené, tak ide o mimoriadne pôsobivý a neuveriteľný príbeh. Niektoré scény, ako je strata ruky, sú naozaj veľmi silné. Potom tu máme ľudskú myšlienku, ako rozdielne sa môžu ľudia v tých istých podmienkach správať. Jeden pomôže aj za cenu rizika, iný ťa vyhodí spred dverí. To je podstata človečiny a túto ideu kvitujem, ten osud chlapca, ktorý opakovane prežíva milotu a potom zase odmietanie, ma naozaj dostal. Veľmi k tomu prispieva špičková hudba tlačiaca na emócie. ()
Skutočnosť, že sa Srulik musel zo dňa na deň postarať o seba sám je príšerná. V deviatich rokoch. No sranda to asi nebola. Toľko zabuchnutí dvier pred nosom. Ale je úžasné, koľko dobrých ľudí stretol na svojej ceste. Príbeh nenudí, páčila sa mi kamera a herecky to bolo tiež vydarené. Hudba miestami príšerná ... nehodiaca sa. ()
Působivý ale docela zdlouhavý snímek o chlapci, který se snaží přežít v těžkých podmínkách 2. sv. války. I přes řadu působivých scén film nedokázal udržet mou pozornost až do konce. ()
Reklama