Režie:
François OzonScénář:
François OzonKamera:
Pascal MartiHudba:
Philippe RombiHrají:
Marine Vacth, Géraldine Pailhas, Frédéric Pierrot, Charlotte Rampling, Johan Leysen, Fantin Ravat, Nathalie Richard, Djedje Apali, Lucas Prisor (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Portrét sedmnácitileté dívky během čtyř sezón a čtyř písní.... Studentka Isabelle během léta v jihofrancouzském letovisku absolvuje svou první sexuální zkušenost. Prázdninová epizoda je však jen začátkem příběhu zvídavé dívky, která se po návratu do Paříže začne za peníze scházet s nejrůznějšími staršími muži. (oficiální text distributora)
Videa (4)
Recenze (180)
Marine Vacth je jistě velice pěkná slečna a člověka baví se na ní koukat, nicméně mu je chvilkama až zle, když to vidí. Není to žádné veledílo, které by vás nějak oslovilo. Plyne si to pomalu svým tempem. Chvilku vás naštve a potom zase zklidní. Ničím však nijak zvlášť nepotěší. Je z toho hodně cítit taková ta francouzskost a určitě to stojí za to vidět. Jednou však stačilo a příště si musím pustit něco veselejšího. ()
François Ozon umí točit, o tom žádná, ale nemůžu si pomoct, i přes zajímavé téma, mi opět přijde, že nedošlo k jeho plnému zvládnutí. Na film se docela dobře kouká, je vidět, že má tvůrce rozpracované postavy, ale stejně tak jsem měl pocit, že je to chladné, odtažité a že ten sex s těmi staršími chlápky je pořád takový nablýskaný. ()
Já ti nevim, Isabelle. Jako jo, přijít o panenství na pláži s Němčourem, to je bezesporu základ pro trauma s velkym T. Ovšem jinak si na mě bohužel udělala dojem pěkně náladový pipinky, která beztak ani netuší, na co si tak horlivě spořila. A Ozone, ta koncovka působí - při vší úctě - stylem "nic, tady končim, už jsem se s tim babral dost". Nedotažený, v mnoha ohledech; neatmosférický, po celou dobu. A to přitom Rombi dělal, co mohl ... (a i Françoise Hardy se svýma chronicky depresivníma písničkama strká ňákou Lanu del Rey do kapsy a ještě dál) [16. Festival francouzského filmu] ()
Ozon se tímto filmem pustil do zajímavého fenoménu, který zpracoval poctivým francouzským filmovým řemeslem, takže se na to dobře kouká, ale hledíce více pod povrch dojdeme k závěru, že se drží v mělkých vodách; v něčem je plytký, ve spoustě věcí nepřesvědčivý. Neřekne nám všechno (což by nemuselo být na závadu), ale těžko se chytají i jakékoli náznaky: Proč se krásná sedmnáctiletá Isabelle vlastně pustí do sex-byznysu? Je to z nudy, z mladického vzdoru, touhy experimentovat, nebo je to jen zoufalé hledání štěstí materiálně naprosto zabezpečené dívky s dobrým rodinným zázemím, přesto z nějakého důvodu nešťastné (psychicky nevyrovnané)? Je to kvůli penězům (ve filmu je jim věnován silný důraz; k čemu je potřebuje?), nebo kvůli ukojení její specifické sexuální úchylky, touhy dominovat, manipulovat? Protože Ozon nenabízí žádné vysvětlení, můžeme si pouze domýšlet vlastní teorie - čímž se ale vytrácí smysl celého filmu. Málo (nebo spíš vůbec) se věnuje vnitřnímu životu Isabelle (jejím problémům, touhám apod), zato velmi mnoho se věnuje jejímu tělu (což je z uměleckého hlediska fiasko, protože to zavání prvoplánovostí a v době snadno přístupného porna extrémní nekonkurenceschopností). Ještě plytčejší a nepřesvědčivější je Ozon v popisu praxe sexuální profesionálky: Popírá ekonomické zákonitosti byznysu, v kterém je jistě obrovská konkurence (jednou si řekne o 300e, jindy střelí požadavek na 500e - a ti chlapi bez problému solí), nezabývá se mechanismem získávání zákazníků (že má nějaký profil na internetu mi nestačí), bezpečnost je adresovaná jen několika banalitami. Nejzajímavější částí byl vztah k zákazníkovi Georgesovi, ale Ozon to docela zabil hloupým monologem jeho ženy v závěru filmu. La conclusion: Jednou se na tento film podívat dá, ale jinak je poměrně prázdný (srov. s Bunuelovou Kráskou dne, kde je sice méně nahoty, ale více všeho ostatního...). ()
Trochu zklamání, od Ozona jsem zvyklá na lepší snímky. Nejsem si jistá, do jaké míry je za Isabellininým chováním její zvědavost nebo peníze, vnímala jsem to spíš jako citovou otupělost, ale dobře. Na Marinu Vacth se dobře kouká (ta rudá pusa a jinak nic... fakt na tom něco je), ale něco v tomhle filmu postrádám. Asi výraznější druhou ženskou postavu, která by filmu dodala větší grády. Tak tady má fungovat, podle mě, Charlotte Rampling, ale ve dvou minutách toho zkrátka už moc nezmůže. Škoda, že to místo ní nezahrála Catherine (pardon, promluvila za mě moje mladická obsese herečkou C.D.). ()
Galerie (52)
Zajímavosti (6)
- Kniha, kterou Isabelle (Marine Vacth) otevře v metru při návratu ze schůzky, jsou „Nebezpečné známosti“ od Choderlose de Laclose. Její nevlastní otec má rozečtený román Hermanna Hesseho „Narcis a Goldmund“. (Chřástal)
- Ve filmu zazní několik písniček od Françoise Hardy, jejíž písničku Träume použil François Ozon již ve svém předchozím filmu Kapky deště na rozpálených kamenech. (claudel)
- Scéna, kdy se Isabelle a Alex dívají z mostu na Paříž, se odehrává na slavném Pont des Arts, který je často ve filmech využíván pro romantické scény. (claudel)
Reklama