Režie:
Winfried OelsnerScénář:
Lisa-Marie DickreiterKamera:
Felix CramerHudba:
Stefan SchulzkiHrají:
Andrea Sawatzki, Adrian Topol, Thorsten Merten, Paula Kalenberg, Julia Hartmann, Gitta Schweighöfer, Janina Stopper, Ulrike Barthruff, Mirco Kreibich (více)Obsahy(1)
Německý televizní film začíná sekvencí, kde se otec a syn setkají v nemocnici u lůžka matky, která se pokusila o sebevraždu. Na žádost otce přeruší syn studium na vysoké škole a nastěhuje se zpět k rodičům, aby mohl na matku dohlížet. Postupně se ukazuje, že důvodem matčiny úzkosti je nedávná násilná smrt dospívající dcery. Ačkoli byl pachatel dopaden a odsouzen, ona se nedokáže přes událost přenést, což rozvrací nejen její život, ale i celou rodinu. Krutá událost slouží pro všechny zúčastněné jako katalyzátor dávných křivd či dlouho zamlčovaných tajemství. Umanuté hledání viny či možnosti, jak by se bývala dala smrt dcery odvrátit, slouží jako výchozí motiv pro až nečekaně komplexní a schémat prosté drama plné velkých emocí. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (6)
Jako táta dvou dětí můžu potvrdit, že myšlenka na to, že bych měl přežít svého potomka, je hrozná. Jde o rodičovskou noční můru, která, pokud k ní skutečně dojde, vede často k odcizení a bolestnému rozchodu partnerů. Německý snímek se sice nemůže pochlubit hvězdným obsazením ani špičkovou režií nebo zajímavým scénářem, ale s tématem ztráty blízké osoby zacházet umí a jako komorní drama funguje bez větších problémů. Snad mi jen nesedla představitelka hlavní role Andrea Sawatzki, její postava mi přišla protivnější než patrně režisér chtěl a očekával. Celkový dojem: 75 %. ()
Syrové drsné... ()
Hluboký rodinný příběh, kterému sice chybí větší psychologické rozpracování postav, ale právě civilností, gradací, filmařskou sevřeností a kvalitními hereckými výkony přináší působivý zážitek. Úvod s nádechem pelíškovského retra, hezká vedlejší role v podání P. Kalenberg. Ukázka německé televizní tvorby (SWR), která proti českému schovávání se za za uměleckost vydávanou topornost vychází ze snahy o sdělení. Příliš silná konkurence pro hlavní vysílací čas (v ČT 23.55) ()
zajímavé komorní drama na nelehké téma vyrovnávání se se smrtí dítěte. Za hlavní přednost filmu považuji, že chování, reakce postav jsou uvěřitelné, stejně jako dialogy. ()
Německá kinematografie mě nejednou velmi mile překvapila a ani tenhle smutný příběh je toho také dokladem. Vyrovnat se s takovou tragickou událostí je něco, co si ani náhodou nedovedu představit, ale jedno vím určitě, že být empatický tím správným způsobem k takové osobě, která tu ztrátu téměř neunesla, je nesmírně obtížné. A i když celá rodina byla pod silným tlakem, tak nakonec až Simon našel v sobě tu sílu, aby potlačil svoje osobní pocity do pozadí a pomohl své matce tím nejpřijatelnějším způsobem, pro ní v tu chvíli asi jediný možný. Adrian Topol mě také jako herec zaujal asi nejvíc. Jen jsem docela v rozpacích z toho, že moje emoce zůstaly tak trochu netknuté a to by se u takového filmu nemělo stát a ze závěrečného finále jsem měla pocit mírné křečovitosti. Nicméně za zhlédnutí tenhle německý kousek určitě stojí. ()
Reklama