Režie:
Mike LeighScénář:
Mike LeighKamera:
Dick PopeHudba:
Gary YershonHrají:
Timothy Spall, Paul Jesson, Marion Bailey, Lesley Manville, Jamie Thomas King, Roger Ashton-Griffiths, Leo Bill, Richard Dixon, Ruth Sheen (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Příběh J. M. W. Turnera, anglického romantického malíře, mistra akvarelu a grafika. Přestože byl ve své době kontroverzní postavou, dnes je považován za umělce, který povýšil krajinomalbu na umění dosahující úrovně řady historických děl. Snímek Mr. Turner se soustředí na poslední čtvrtstoletí v životě skvělého, i když poněkud výstředního britského malíře J. M. W. Turnera (1775 - 1851). Umělec, jehož hluboce zasáhla smrt zbožňovaného otce, bydlí v domě se svou hospodyní Hannah Danbyovou, která je do něj zamilovaná. On s ní ale udržuje jen sporadický sexuální poměr. Záhy naváže blízký milostný vztah s bytnou z jednoho přímořského městečka, se kterou se rozhodne žít inkognito v Chelsea, kde nakonec také umírá. Během toho všeho Turner cestuje, maluje, stýká se s místními aristokraty, navštěvuje nevěstince, je oblíbeným, i když neukázněným členem Královské akademie umění, nechá se přivázat na lodní stěžeň, aby mohl co nejlépe namalovat bouři na moři, a je veřejností i smetánkou oslavován a zatracován současně. (Cinemax)
(více)Videa (2)
Recenze (57)
Nečekaně strhující tělesný portrét skvělého britského malíře, jednoho ze skutečně vidomých. Mezi trsy anekdot, situujících výtvarníka v jeho generaci, v pluku zručných akademiků řečnících týmiž tahy, tvary a barvami, se zvláště silně nasvěcují okamžiky, v nichž se tvůrce vyslovuje, a tyto chvíle, podepřené jinými fyzickými výkony – chůzí, stisky, pláčem, doteky – a silnou vnímavou kamerou, patří k těm nejsilnějším. Slova ustupují poryvům vzduchu, který se nezdržuje s hlasivkami a nezadá si ani s mluvidly. Tělo se hýbe a řeč se pohybuje spolu s ním – a před očima nedefilují známé tvary, ale světlo rozptyluje všechny hrany předmětné skutečnosti v tok sil, jimž žádná geometrie nemůže svými topornými nástroji čelit. Chropot a pohyb – ty vedou k nové kráse a naplnění. Jako Turner dokázal z dechu skutečnosti vydobýt nepoznané rajské tvarosloví bytí, tak i Leigh jakoby náhodou těží z přesýpání slov sublimované definice lidské skutečnosti: samota, osamocenost, láska, temná abstrakta hrozí malíře zadusit, ale on je velkoryse vrhá do hluchoty mrtvé společnosti. Jak ale Leigh kontextualizuje, mně nepřijde odpovídající – například karikatura Johna Ruskina, velkého Turnerova zastánce, sice skvěle účinkuje ve struktuře filmu jako kontrapunkt ke vzpomenutému ústřednímu tělesnému znění, ale jakou měrou odpovídá skutečnému předobrazu? ()
Z čistě objektivního hlediska asi Mr Turner mnoho lidí bavit nebude. Mike Leigh vsadil na historickou přesnost, přičemž Turner rozhodně nebyl osobností, jejíž život by byl nějak ojedinělý nebo výjimečný. Narozdíl od lorda Byrona nebojoval v Řecku, narozdíl od Vincenta Van Gogha netrpěl psychologickými problémy a narozdíl od Salvadora Dalího nebyl excentrický. Jediná zajímavost, kterou tak divák o Turnerovi může zjistit, je, že často místo běžného jazyka odpovídal ostatním jakýmsi podivným vrčením a chrčením, což z něj upřímně řečeno nedělá postavu, kterou byste si snadno zamilovali. Subjektivně mě nicméně i tak Mr Turner bavil. Snad proto, že J. M. W. Turnera považuji za sympatický přechod mezi mým oblíbeným Claudem a impresionisty. Nebo proto, že v něm hlavní role hráli Timothy Spall a Paul Jesson, dva herci, kteří zatím před kamerou moc prostoru nedostali (Spall jakožto herec vedlejších rolí, Jesson proto, že se jeho kariéra doposud točila především kolem divadla). Nebo snad kvůli obrazové stránce, která místy připomíná Turnerovy malby. Anebo snad pro tu krásnou scénu, kdy mladý John Ruskin kritizuje Clauda pro jeho neschopnost zachytit okamžik, aby se o několik let později začal kritizovat Turnera přesně v momentu, kdy Turner této kvality dosáhl. ()
Stařecky nabručený biják s roztomile sentimentálním podtextem umělce, který pomalu opouští milovaný a nepochopený svět. Postavit dvě a půl hodiny biografie na postavě malíře, který bořil formy, ale jinak většinu času jenom naštvaně mručel a občas pohejtoval snaživé kolegy, je brilantní a Leigh se ho drží až do konce důsledně. Navíc je Mr. Turner film nesmírně vtipný a nakažlivě žlučovitý k figurám, které Turner nenávidí. To ale neznamená, že všechny scény jsou tak jiskřivé jako třeba kroužení kamery a Turnera po galerii. Film občas trochu příliš upadá do své uzavřené letory. Jenže Timothy se postará o to, aby člověk nikdy nezaSpall. Jeho podivín, který k bouření emocí používá výhradně plátno, na něž fluše jako kůň a nanáší zbytky od oběda, je jednoduše dojemný. Nemohu si pomoct, ale vidím v tom i kus autobiografie Leigha. Vizuál je svým důrazem na protisvětlo a červánky krásný, ale ne manýristický. Slunce je bůh a světlo mystérium. Humph. ()
"Film Mika Leigha je horkým kandidátem na nejvyšší filmová ocenění" - souhlasím. Snad u žádného filmu dosud se mi totiž nestalo, že jsem se při dělání něčeho jiného přistihl, že jsem úplně zapomněl, že vlastně koukám na film. Moje pozornost ho v nějakou tu chvíli naprosto a zcela opustila a já začal mimoděk něco prostě dělat, uklízet, číst si. Zapomenout, že koukáte na film... to se stává fakt málokdy, to je skutečně na to nejvyšší ocenění filmu. ()
Nie je jednoduché natočiť taký biografický film, ktorý by ešte dokázal niečim zaujať, ak nepočítame herecké výkony. Videl som viacero sfilmovaných životných príbehov významných maliarov, no išlo o podstatne známejšie mená, o tomto chlapíkovi som predtým nepočul. Ako každý umelec, aj tento bol podivín, no žeby bol jeho život nejako extra zaujímavý sa povedať nedá. Timothy Spall je samozrejme skvelý, no inak ma ma na tomto filme nič nezaujalo. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (8)
- Na žiadosť Mika Leigha sa Timothy Spall takmer dva roky učil maľovať, aby sa pripravil na svoju rolu. (Pat.Ko)
- V skutočnosti je Paul Jesson iba o 10 rokov starší ako Timothy Spall. (Pat.Ko)
Reklama