Režie:
Philippe GarrelKamera:
Willy KurantHudba:
Jean-Louis AubertHrají:
Louis Garrel, Anna Mouglalis, Rebecca Convenant, Olga Milshtein, Esther Garrel, Arthur Igual, Mathilde Bisson, Manon Kneusé, Jérôme Huguet, Jean Pommier (více)Obsahy(1)
Divadelný herec Louis (Louis Garrel) opustil svoju ženu i dcérku a teraz sa tlačí v podkrovnom byte so svojou priateľkou Claudiou (Anna Mouglalis), ktorej tesnota tohto škaredého a smutného miesta nedá dýchať. Claudia sa tak jedného dňa rozhodne Louisa opustiť.
Chladná štúdia medziľudských vzťahov vyústi do zúfalého konca.
(sochoking)
Recenze (8)
Konaniu tej ženštiny som celkom neporozumela. Mať doma Garrela, nepohnem sa odtiaľ. Skôr než príbehom sa film dostáva pod kožu atmosférou, pocitmi, a, áno - tliachaním francúzskych intelektuálov, ak môžem citovať. Rozumiem tým výčitkám, ale na mňa toto všetko v spojení s čiernobielym a minimalistickým prevedením zanechalo dojem. ()
Zlatý Lev - výběr ()
Chladná štúdia medziľudských vzťahov, ktorú nezahriala ani krásna hravosť malej Charlotte. Naozaj nechápem, čo na tom šupákovi tie ženy videli... ()
Případ filmu, kdy anotace je mnohem lepší, než celý film. Spoléhala jsem zejména na "pohled dítěte", který se ale nekonal. Dostala čepici, jí polévku, všechno je jí tak nějak buřt. Herecké projevy se mi nelíbily (kradené lízátko - proč? A pak reakce všech tří aktéru, které byly zcela mimo), kamera nepředvedla nic velkolepého a scénář byl slabý jak plátek týnecké šunky. A to tedy velmi slabý. Slabé dvě hvězdičky. (FFF 2014) ()
Nevím, jak to Garrel dělá, ale už při druhém filmu mě začíná mírně štvát. Vypadá to totiž, jak kdyby měl z celé kinematografie nakoukané jen filmy francouzské nové vlny. Akorát to, co kdysi fungovalo v rámci pravidel moderny v šedesátých letech zkrátka nefunguje s notným odstupem času teď. Je to taková, na jistotu vsazená, pocta plochosti a prazvláštním nejistotám a motivacím postav. Předně mě ale zaráží fakt, že u vztahového filmu se objevuje taková míra netečnosti. Garrel pohybuje bez empatie figurkami jako po šachovnici. Mimoto mám neblahý dojem, že košatější stopáže by byly bývaly jeho romancím pomohly; přinejmenším by se stihly rozvinout charaktery, které jsou v Žárlivosti jen ledabyle načrtnuty. _ A Garrel není Godard, i celá ta snaha o dějovou eliptičnost vypadá jako přehnaně úpěnlivá snaha o zanechání si nekonvenčního statusu. Je to nejen zkratkovité, ale ve výsledku i banální. A vůbec, dost žen a zbraní: Godard by se tomu stejně vysmál. ()
Kamera. ()
První záběr a já věděl, že je zle. Snažil jsem se vzpomenout, kolik že má film minut, a modlil se, aby měl pod hodinu a půl. Měl. Ale jen v popisu. Na druhou stranu, po skončení jsem poprvé v kině zatleskal. Hlasitě a dlouze. ()
Dávám čtyři hvězdičky v rámci Garrelova vlastního vesmíru, jinak by to hodnocení bylo nižší. Když člověk přenese přes srdce nepříjemnou Annu Mouglalis, tak ten film rozhodně není špatnou studií mezilidských vztahů. Hodne také pomáhá krásná klasická černobílá kamera Willyho Kuranta. Je vidět, že je to kameraman Francouzské nové vlny. Česká premiéra na MFF Ostrava Kamera Oko 2014. ()
Reklama