Režie:
Maximilian HultScénář:
Maximilian HultKamera:
Tommy LundqvistHudba:
Hans LundgrenHrají:
Simon J. Berger, Lia Boysen, Moa Gammel Ginsburg, Lars Lind, Erik Lundqvist, Anita Wall, Elin Petersdóttir, Maximilian Hult, Torsten Wahlund, Larry Gevirtz (více)Obsahy(1)
Sedmadvacetiletá Lou netušila, že má ještě prarodiče. Když jí matka sdělí, že její dědeček právě zesnul, racionálně uvažující a odměřená dívka se vydá na jeho pohřeb. Po setkání s babičkou Fridou se rozhodne na venkově zůstat. Dokonce se začnou trochu mírnit projevy její sociální fobie, psychickou vzpruhu ale bude potřebovat především Frida, jež se se ztrátou životní lásky vyrovnává těžce a netradičně. Romantická tragikomedie lehce poťouchlým okem sleduje mezilidské vztahy a bez zbytečných kudrlinek se hlásí ke svému žánru. Maximilian Hult coby debutující režisér i scenárista dokazuje obratné vyprávěcí schopnosti se smyslem pro detail. (Febiofest)
(více)Recenze (31)
Dalsi z nekonecne rady severskych filmu ze "zivota". Vyhnane do absurdity, presto lidske, dojemne i zabavne. Velmi zajimave a sympaticke postavy. Pekna hudba, mam pro podobne filmy slabost a tento me bavil. Frida byla super. ()
Mnau, mnau...mnau ()
Člověk by nevěřil, že se dnes najde někdo, kdo ohlodanou kostru romantické komedie (zápletka) podá natolik neotřelým způsobem, že způsobí nečekaný emocionální atak v úterý o půl noci. Zajeté koleje romantických komedií nezůstávají ve své podstatě nijak narušeny, ale jde o způsob jakým jsou po celý film nabourávána divákova očekávání. Jednak v duchu klasického skandinávského humoru, ale i v neuvěřitelné odvaze vystřihnout ty nejdůležitější scény. A ono to funguje. Hemma by se dal shrnout výmluvností druhých scén, které jsou nejen silné, ale taky úžasně upřímné. Vzpomněl jsem si na Hemingwayův výstup v Půlnoci v Paříži, když odpovídá Gillovi na otázku, zda-li nezní jeho zápletka hloupě: "No subject is terrible if the story is true, if the prose is clean and honest, and if it affirms courage and grace under pressure" A takhle nějak to Maximilian Hult natočil. Nádherná drobnokresba a debut jako kráva! ()
FebioFest 2014 ()
,O tom je predsa život. Nájsť niekoho, koho lúbiš.' ()
Někteří lidé prostě dokážou vytvořit domov. ()
Velmi zajímavě natočená příjemně smutná komedie. A neznalý divák - jako já - se aspoň dozví, co že je to ta pelota :). ()
Veliké překvapení Febio festu, film uvedl samotný režisér i scenárista pan Hult. Hlavní postava Lou má již v 27ti doktorát a pracuje zřejmě jako asistentka či výzkumná pracovnice na universitě, kde je celý den zavřená sama v kanceláři a počítá. Lou díky své analytičnosti má trochu problém s komunikací s lidmi. Neb mám sama podobné zaměstnání, byla mi hlavní postava velmi blízká a obdivuji autora za volbu takové hlavní postavy (děkuji, děkuji...strašně jste mě potěšil:-)). Překvapivě, umírá Lou dědeček, o kterém nevěděla, a odjíždí na venkov na pohřeb. Potkává se s vlídnou babičkou, sympatickým Henrikem a Tomem. Henrik se do Lou zamiluje a díky pomoci citlivé babičky, která Lou vysvětlí, co znamená láska .. se postupně z filmu stává krásné romantické drama. Nemluvě o vztahu mezi babičkou Fridou a Tomem, kterému se Frida snaží pomoci najít své místo na světě, a tím vlastně i sama sobě. Optimistický a veliký zážitek. ()
Příjemný film, který koprodukoval Friðrik Þór Friðriksson. Je potřeba vědět hned ze začátku, že se vše odehrává na imaginárním švédském venkově a že použitá místa jsou vybraná bez ohledu na geografickou lokaci. Já to nevěděl a tak mi vrtalo hlavou, jak může být na univerzitě v Reykjavíku, bydlet u matky ve Švédsku, jet za babičkou do Eyrarbakki, proč na Islandu mluví všichni švédsky a chodí na vlak, a jak to, že babička říká, že ten maník nemá kolem sebe žádné holky, když pracuje v antikvariátě Bókin v centru Reyjakvíku. Taky jsem se divil, že do restaurace Rauða Húsið nacpali hotel. Ale postupem děje mi to došlo. I já dokážu pochopit, že filmy jsou jen jako. Nakonec už jsem se ani nedivil, když byla Lou po těch šedesáti kilometrech jen lehce zadýchaná. Ale to kolo si vážně vzít mohla. ()
Nesnáším romantické slaďáky a podobné patvary, navíc jsem ani moc nevěděl co očekávat od romantického filmu z Islandu, jsem rád že jsem odhodil jakékoliv předsudky a film shlédnul. Velmi sympatické herecké výkony - až jsem měl chvílemi pocit že nesleduji film, ale měl jsem možnost "být" ve světě Islandských vztahů a obyčejně neobyčejných lidských osudů. Krásná příroda (jak jinak :) a babi kterou by měl mít každý jako povinnou výbavu :)) Nemusím ani tzv. "Dojiče emocí" což v tomto případě u mě zdaleka neplatilo - tudíž zaslouženě 5... ()
Reklama