Režie:
Dexter FletcherScénář:
Stephen GreenhornKamera:
George RichmondHudba:
Paul EnglishbyHrají:
Jason Flemyng, George MacKay, Peter Mullan, Antonia Thomas, Freya Mavor, Jane Horrocks, Paul Brannigan, Daniela Nardini, Robert Yates, Sara Vickers (více)Obsahy(1)
Veselý a srdečný muzikál o teple rodinného krbu, rodině a lásce na motivy oceňované muzikálové show dramatika Stephena Greenhorna. Pro Davyho a Allyho, dva kamarády na život a na smrt, je domov tam, kde jsou jejich srdce. Vojenští vysloužilci z Afghánistánu se vracejí do své rodné čtvrti Leith na předměstí Edinburgu, kde na ně čekají staronová, ale i úplně nová milostná dobrodružství. Ally se vrací k přítelkyni Liz (sestře Davyho) a Davy se seznamuje s Yvonne (Lizinou nejlepší kamarádkou z práce). Do toho Davyho rodiče plánují oslavu 25. výročí své svatby. Vše probíhá hladce až do okamžiku, kdy to, co vyjde z minulosti otce na povrch, může celou rodinu a všechny tři páry navždy rozdělit. (Zlín Film Festival)
(více)Recenze (15)
Je mi líto... Proclaimers jsem viděl naživo a nikdy nezapomenu, jak mě jejich show semlela. Ve Skotsku jsem naopak ještě nebyl a po tomhle filmu se mi tam chce na chlup stejně jako před ním. Spievanie bez kulí a příběh plytký tak, že kdybych měl komukoli věřit aspoň nos mezi očima, musel bych se koukat z chodby přes dveře. Podle zpěvníku se dá hrát u ohně na kytaru, ne točit celovečerák. (Ashburton, NZ) ()
Koľkokrát je možné pohádať sa s partnerom (z vážneho dôvodu), následne udobriť (bez zjavného dôvodu), pohádať sa (z banálneho dôvodu), udobriť, pohádať (z rôznych dôvodov) a udobriť počas trvania sto minút? Áno, ide o dvojciferné číslo. Vynásobte tromi (rozumej počtom filmových párov). Ak usúdite, že na nič iné okrem partnerských konfliktov nebol vo filme čas, nie ste ďaleko od pravdy. Ale tá záverečná (udobrovacia, ako inak) scéna, aaaaaach... Tú si moje romantické srdiečko púšťa už týždeň dookola!! Netýrajte sa trápnym muzikálom, potešte sa rovno ňou: When I wake up... ()
Chtělo to pivo a, a... no zkrátka, co si Skotové dávají k pivu. I když mně by stačili utopenci či nakládaný hermelín. A pivo taky radši domácí než ty jejich ostrovní bahna. Každopádně muzikál a já to dokoukal celé, to je beze sporu úspěch. Ano, vlastně to nemá skoro děj, ano, vlastně je to strašně předvídatelné a ano, občas se tam chovají lidi jako pitomci (a to nemluvím o situaci, kdy se vprostřed dialogu přejde do zpěvu). Ale co, to jsou problémy taktéž mnohem výpravnějších a nabubřelejších produkcí přesvědčených o vlastní ženialitě, které sklízejí body diváctva bez vkusu a mozku. Nějaké to rodinné poselství mě vlastně docela těší, v dnešní době plné experimentů ve všem možném, včetně pokusů, jak tuto základní jednotku společnosti roz...(doplňte sami). Takže, ne úchvatně geniální, ne hudebně převratné, ale k dobré náladě sednoucí. A taky jdoucí proti mému pocitu, že v poslední době na ostrovech všichni zešíleli. P. S. Chtěl jsem dát tři, ale jak píšu komentář, zjišťuju, že film vlastně chválím nad původní předpoklad. ()
Dokážu si vymyslet tucet racionálních důvodů, proč by se mi mělo Sunshine on Leith líbit. Ve Skotsku žiju, pár mých přátel se ve filmu objevilo a třeba takové I’m Gonna Be (500 Miles) od Proclaimers mám ráda. Jenže... když ono je to všechno tak kýčovité. Edinburghský hrad vykukuje v každé druhé scéně, všechny zápletky se odehrávají u neprofláklejších turistických památek a skotské přízvuky jsou tak typické, až působí nepřirozeně (nabízí se srovnání s mnohem opravdověji působícím Filth). V podstatě to celé působí jako jedna obrovská reklama na Skotsko. Pozitivní a sympatická, ale také po příběhové, herecké a režijní stránce docela průměrná. ()
Po dlhej dobe konečne nejaký dobrý muzikál zo súčasnej doby, ktorý nevyznieva ako do neba volajúce klišé okopírované zo starých dobrých muzikálových diel. Pre mňa celkom milé prekvapenie. Už len to, že príbeh bol zasadený do príjemného prostredia škótskeho Edinburghu, kam by som sa najradšej hneď a zaraz vybral. Čo sa týka deju, tak oceňujem, že v tom nebolo všetko plné radosti a bez trápení, ale tie pekné a smutné momenty tu vytvárali v podstate harmóniu. Avšak čo je na muzikáloch najdôležitejšie, sú samotné pesničky, a v tomto prípade bola drvivá väčšina z nich naozaj vydarená (určite veľká vďaka za ne patrí skvelým The Proclaimers), najmä tie duety, kde sa akoby v dialógu odohrávali na pozadí pesničiek celé scény. Aj keď niektoré tie choreografie mi prišli predsa len trochu prehnané a veľmi neprirodzené (pesnička v bare pred zásnubami, alebo aj záverečné I'm Gonna Be na stanici). Ale nevadí, ako celok to pôsobilo veľmi dobrým dojmom hodným 4*. ()
Galerie (10)
Photo © Praesens Film
![Slunce nad Leithem - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/679/158679489_48fc77.jpg)
Reklama