Režie:
Anna ProcházkováKamera:
Miloš HorákHrají:
Svatopluk Skopal, Nela Boudová, Barbora Leichnerová, Jiří Sovák, Milena Dvorská, Ivana Jirešová, Ivan Řezáč, J.F. SvobodaObsahy(1)
Televizní zpracování dvou povídek L. Procházkové Utěšitelka a O velikém básníkovi. Moderní apokryfy o láskách, iluzích, snění a prozaické skutečnosti. Dvě neobvyklé povídky prozaičky Lenky Procházkové vyprávějí o lidské psýše a hybatelem dění jsou tu fantaskní postavy. V povídce Utěšitelka se mladý muž vrací domů, do neudržovaného mládeneckého bytu, s chandrou, kterou by možná řešil radikálně, nebýt Magdalény. Dívka, která jakoby přišla z biblických časů, ho utěší a pomůže mu vyřešit i jistý duševní boj.
Hrdina povídky O velikém básníkovi žije a tvoří spokojeně, protože zázemí se vší prózou života mu zajišťuje jeho žena, zatímco na tvorbu básnickou má múzu – mladou dívku, která se zjevuje pouze jemu. Básník je obdarován Nobelovou cenou, kterou mu přináší sám švédský král, a oba pánové – muž moci a muž ducha – dostávají příležitost zkonfrontovat své životní názory...
(oficiální text distributora)
Recenze (4)
Moc pěkný kousek...Předobrazem postavy básníka druhé povídky, je skutečný básník Jaroslav Seifert z jehož díla můžeme v povídce slyšet úryvky.. ()
Pošahaný námět (scénář), slabá režie a patrně z toho plynoucí unylé a prkenné hraní jinak kvalitních herců. Záležitost natočená v černém období československého filmu, ke kterému nepochybně svým dílem přispěla. Právem zapomenuto. ()
Český film složený ze dvou povídek, jimž je společná, jak už název napovídá, nečekaná návštěva. V první velmi komorní povídce je osamělý S. Skopal překvapen zjevením N. Boudové, jež má v roli biblické Máří Magdaleny symbolizvat jakousi sexuální utěšitelku osamocených mužů. Druhá povídka popisuje podivné setkání velkého básníka J. Sováka, jenž má představovat J. Seiferta, a švédského krále přínášejícího mu Nobelovu cenu. Musím prohlásit, že obě povídky jsou natočeny velmi nazajímavě a dost amatérsky. Sposta myšlenek zůstala bez vysvětlení (nůž v lednici?), zabávné věci sklouzávají do trapnosti a toporný I. Řezáč v roli skandinávského monarchy byla dle mého názoru mizerná volba. Za zmínku snad stojí, že poetovu múzu hrála mladá I. Jirešová (hvězdička z Ordinace) a kontrastovala tak s básníkovou manželkou M. Dvorskou, jež byla ztvárněna nepochopitelně ponižujícím a hlavně nevtipným způsobem. Vzhledem k tomu, že pointa či poselství mi v obou případech zůstala utajeno a v podstatě nemohu hodnotit nic pozitivně, je jasné, že autorka A. Procházková mezi českou režisérskou špičku patřit nebude a na tento snímek bude zřejmě nejlepší zapomenout. ()
No, když jsem u té první věci neusnul, řekl jsem si, že vydržím i tu druhou. No a vydržel jsem, ale body si za to neudílím, stejně jako této věci. Skutečně to bylo jen na spaní. První konverzačka byla děs běs a ta druhá jen o něco málo lepší. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Předobrazem postavy básníka druhé povídky je skutečný básník Jaroslav Seifert, z jehož díla můžeme v povídce slyšet úryvky. (sator)
Reklama