Režie:
Alejandro González IñárrituScénář:
Guillermo ArriagaKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrají:
Emilio Echevarría, Gael García Bernal, Goya Toledo, Álvaro Guerrero, Vanessa Bauche, Humberto Busto, Rosa María Bianchi, Adriana Barraza (více)Obsahy(1)
Octavio miluje ženu svého bratra a je pevně rozhodnut s ní uprchnout. Zoufale potřebuje peníze, a když se ukáže, že jeho milovaný pes Cofi je výborný zabiják, bez váhání ho přihlásí na krvavé psí zápasy, které dobře vynášejí. Daniel opouští svou ženu, aby mohl žít s mladou dlouhonohou modelkou Valerií. Jejich nový exkluzivní byt se ale zakrátko změní v nesnesitelné vězení a stane se smrtící pastí pro Valeriina malého chundelatého pejska Richiho. Bývalý komunista a partyzán El Chivo se po letech strávených ve vězení živí jako nájemný vrah. Jeho jedinými společníky jsou toulaví psi, které sbírá na ulici a léčí jim jejich rány... Tři příběhy se proplétají stylem připomínajícím Pulp Fiction, aniž by se však režisér tohoto strhujícího mexického filmu, jenž byl nominován na Oscara, snažil kohokoli kopírovat či napodobovat. Originálním způsobem líčí několik lidských osudů, jež se protnou ve scéně fatální dopravní nehody, která celý film otevírá. Tarantinovsky spletitá story uchvátila svou energií a výsostnou filmařinou i členy Akademie, kteří film nominovali na Oscara. (Magic Box)
(více)Videa (1)
Recenze (632)
Prvotina, která má své chyby, ale jako celek je výbornou záležitostí a především velkým příslibem do budoucna. Nebýt určité nekonzistentnosti jednotlivých osudů a chybějící gradaci děje, tak vlastně není co vytýkat. Herecky perfektní, scénářem skvostné a režisérsky brilantní. Trošku zamrzí, že nejsilnější momenty vám Ińárritu připraví hned na počátku snímku, ale nijak to nesnižuje ohromné kvality Amores Perros jako celku. ()
Musím se přiznat, že se mi film celkem zamluval. Ten dlouhosrstý bezdomovec - zabiják byl docela sympatická kopa. Pohled na všechny ostatní mexické rypáky už tolik příjemný nebyl, ale dalo se to vydržet. Vše bylo pěkně ozvučeno. Hlavní trojpříběh docela zajímavý, takže až na ty rypáky má film skutečně takový velkolepý outfit. Bojují zde pejsci a při nejednom záběru na mrtvé psí tělo určitě nejedno srdce zaplesá. Je to vlastně celkově takový film o pejscích. Rozhodně však nic pro Zdendu Srstku. Svoje hodnocení bych skutečně nerad přeháněl, takže ho usídlím někde kolem 3*. Ale nutno dodat, že se jedná o nejlepší mexický film, který jsem kdy viděl. Raději už nedodávám, že je to zároveň jediný čistě mexický film, který jsem kdy viděl. ()
No co to sakra bylo, jak muze mit takova kravina tak dobry hodnoceni? Film je vlasne sestavenej ze tri pribehu, pricemz mi prislo, ze Ińárritu chtel v kazdym vyjadrit urcitej druh lasky, at uz to je ke zviratum nebo k nejake osobe, coz se mu docela povedlo. Prvni pribeh je nejbrutalnejsi a taky nejlepsi, psi zapasy jsou dobre tema a i zpracovany to bylo slusne, jenze po chvily se zacli situace opakovat a zaver s velkou sazkou uz je provarenej ze spousty jinejch filmu. Druhej pribeh byl asi nejslabsi, jediny co tu stoji za zminku je vecne hystericka modelka, jinak samotnej pribeh tehle casti stal za hovno a vubec nevim co tim chtel tvurce rict. A treti pribeh se zacal odvijet jako docela slusne drama o zabijakovi, jenze se vsechno desne tahlo a nakonec to taky za moc nestalo. A do toho vseho nekolik situaci, ktere spojujou jednotlive pribehy a tudiz diky nim ziskavame komplexnejsi pohled na celou situaci, ale to uz tu taky nekolikrat bylo. Takze jedinej klad filmu jsou docela slusny herci, misty povedena hudba a skoro az dokumentarni syrovost, ale to na dobry hodnoceni nestaci. ()
Ještě tak před dvěma lety jsem pojem "mexický film" neslyšel, resp. neměl jsem ponětí, že se v Mexiku kromě telenovel točí ještě něco jiného. Byl to právě tento snímek, který ukázal, že se tam filmy nejen točí, ale jsou tak svérázné, že je těžko můžeme přirovnávat k něčemu jinému. I film Amorres perros - Láska je kurva je jiný, lépe řečeno jiný než filmy, které se točí v Hollywoodu. Liší se vším, pojetím, příběhy, formou. Pro diváka, který sleduje jen mainstreamové filmy se známým hereckým obsazením, musí být Amores perros nutně zjevením. Jsou zde tři povídky, tři příběhy, které spojí dohromady jedna dopravní nehoda. V první povídece máme Octavia, jenž miluje Susanu, která je však provdána za jeho bratra Ramira. Ramiro se jako příkladný manžel nechová: vykrádá banky a Susanu občas bije. Ta však od něj nemůže odejít, protože je ještě studentkou a navíc má malé dítě. Aby mohl se Susanou žít, účastní se Octavio se svým psem Cofim nelegálních psích zápasů. Cofi sice pravidelně vyhrává, vzbudí zášť konkurenčního majitele psů, jejichž miláčky při zápasech zabil. Katastrofa je neodvratitelná... Emocionálně asi nejsilnější povídka. Ve druhém příběhu je hlavní postavou modelka, která nade vše miluje svého malého pejska. Se svým milencem se ubytuje v ještě nedokončeném bytě, kterému na některých místech chybí podlaha. A stane se to, co se stát stejně muselo - pejsek do jené díry spadne. Z jeho paničky se stane osoba, která má starost o pejska i za cenu bolestivých hádek s milencem. Pro někoho možná nejslabší příběh, pro mě ona komornost vyvážila drsnost ostatních povídek. Třetí povídka je sice nejdelší (pocitově i fakticky), pro některé diváky však bude nejzajímavější. Je o bezdomoci El Chivovi, jenž "partyzánsky" likviduje podnikatele, kteří se znelíbili šéfům místního podsvětí. Až se jednoho dne setká s bratry, kteří se navzájem chtějí pozabíjet... Pro někoho možná tuctové příběhy, ovšem forma z nich dělá zážitek, na který se nezapomíná. Režisér AGI totiž povídky vypráví neotřele, nikoli však chaoticky, vše má perfektně promyšlené. Nejprve vidíme onu autonehodu, která propojí všechny aktéry. Celá sekvence utíká rychle kupředu a je natočena jakoby jen tak mimochodem. Posléze je zase uplatňována pozice policejních záběrů. Srážka automobilů působí velmi autenticky i díky tomu, že je natočena zdálky a z pohledu běžného smrtelníka. Samotné povídky jsou sice vyprávěny chronologicky, občas se tam vyskytne záběr, který sem na první pohled nepatří. To však oceníte až při dalším sledování snímku. Co naopak musí divák ocenit při prvním promítání, je drnost a autenticita prostředí. AGI se s tím nepáře a mnohé záběry (především ty z první povídky) citlivější povahy možná neustojí. Dále musím ocenit jedinečné herecké výkony a to i přesto, že mnozí herci přišli na plac přímo z ulice To se týká hlavně Gaela Garcíi Bernala, který, než se stal slavným a uznávaným hercem, prodaával na ulici žvýkačky. Vlastně je nutné dodat, že snímek plně oceníte teprve po několikerém zhlédnutí. Je to sice klišé, ale i po pátém promítnutí objevíte ve filmu něco, čeho jste si při čtvrtém sledování nepovšimli. Je to jedno z děl, které se prostě neokouká. () (méně) (více)
Prostřední povídka nebyla nic moc. Ale zase trvala pouhých 30 minut, což se v celkové stopáži filmu hravě ztratí. Přímo k nevíře je zmínka, že při natáčení nebylo zraněno žádné zvíře. Přitom se tady s nimi režisér ani trošku nemazlí. Hleděl sem opravdu jako blázen. Těch mrtvých psů je tady zkrátka hodně. Film je tak nějak uvěřitelně surový. Úvod filmu vskutku ukázkový. Divák je hned vržen do děje. Prolínání jednotlivými scénami zde mírně připomíná Pulp Fiction. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (19)
- Režisér Alejandro G. Iñárritu si zahrál postavu novináře ve druhé povídce. Kolegu hlavní postavy. (don corleone)
- Produkce filmu začala 12. dubna 1999. (chelseaman22)
- Režisér Alejandro G. Iñárritu a ostatní členové štábu byly během natáčení několikrát okradeni místními gangy. Nakonec se ale filmový štáb s gangy spřátelil. (chelseaman22)
Reklama