Režie:
Jean-Marc ValléeScénář:
Nick HornbyKamera:
Yves BélangerHrají:
Reese Witherspoon, Laura Dern, Thomas Sadoski, Michiel Huisman, Gaby Hoffmann, Kevin Rankin, W. Earl Brown, Mo McRae, Ted Rooney, Cheryl Strayed (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Každý z nás má chvíle, kdy se cítí mizerně, má všeho plné zuby a všechno se kolem něj hroutí. Cheryl (Reese Witherspoon), hlavní hrdinka filmu Divočina, se takto cítí už delší dobu. Po smrti matky a krachu manželství, si myslí, že už přišla o všechno. Do života jí navíc vstoupí i drogy a náhodné známosti na jednu noc. A když už má pocit, že nemá co ztratit, udělá nejimpulzivnější rozhodnutí svého života. S nulovou zkušeností s divokou přírodou a s obludně těžkým batohem, poháněná zbylou vůlí, rozhodne se úplně sama zdolat 1770 km dlouhou vysokohorskou trasu pojmenovanou PCT - Pacifik Crest Trail. Což je nejdelší, nejtěžší a nejdivočejší stezka v celé Americe, cesta vedoucí od Mohavské pouště přes celou Kalifornii a Oregon až do státu Washington. Cheryl cítí, že když v této zkoušce dokáže obstát a překoná všechny překážky, bude na konci této cesty stát znovu a pevně na vlastních nohách. To ale zdaleka zatím netuší, co na ní na této pouti čeká. Vyrazí na trasu hodně nepřipravená a mnohokrát se dostane na dno svých sil. Od začátku přemáhá chuť ten bláznivý podnik vzdát. Batoh jí do krve sedře záda, část cesty projde jen s jednou botou, nevyhne se setkání s chřestýši a medvědy, překonává zničující vedra i sněhové závěje. Prožije odhodlání, hněv, beznaděj, vyčerpání, osamělost a na konci své pouti znovuobjeví vlastní sílu, radost, odvahu a krásu. (Cinemart)
(více)Recenze (751)
"To byla ale blbost!" Prohlásil kamarád hned po skončení filmu...Mně se ale film líbil. Tak nějak vám dodá naději, že všechny životní těžkosti se dají překonat...Hlavní hrdinka je drsňačka, které odvaha rozhodně nechybí...a nebo je natolik nešťastná a bezradná, že už ani strach necítí...Sama se vydá na cestu drsnou americkou divočinou až ten smutek prostě rozchodí. Navíc je to taková správná pěkná ženská, držíte jí palce a přejete ať už má konečně v životě klid...Od začátku filmu jsem si říkala, že jednou taky na takovou cestu vyrazím!:-D Ale asi ne sama. Sama bych nepřežila ve stanu jedinou noc:-) ()
Hloubavé o životě, žádná akce, trochu napětí. Je to na přemýšlení, mnohé donutí, alespoň na chvilku se snažit udělat něco z vlastním životem, takže motivační. Někdy mi to přišlo zdlouhavé a hrající na city. Klasicky scénaristicky připravené, předvídatelné. Nechtělo se mi poslouchat někoho zpívat a pak plakat. No, citlivější duše budou mít depku a z pocitu motivace nezbude nic. Nic zásadního proti hlavní postavě, ale mě sem úplně neseděla. Pořád ji vidím, jako hloupou blondýnku, komediální loutku. Já jí to moc nevěřím, mi dvě by jsme kamošky asi nebyly. ()
Dráma postavená hlavne na herectve Reese. Nemá síce veľa silných momentov ale ako celok je dostatočne pôsobivá. Po pozretí mám totálnu chuť vyraziť na podobnú túru. ()
***1/2 ()
Dlouhá, předlouhá cesta pro životem unavenou a znechucenou bytost. Když si člověk uvědomí, že už vlastně nemůže dál, že se stále točí v kruhu, že se pro něj nabízí jen dvě možnosti a to sebevražda anebo útěk. Útěk někam hodně daleko, kde nikoho nebude znát, kde se bude znovu cítit živý. Americká příroda k tomu přímo vybízí. A tak se Cheryl vydala na dobrodružství svého života, aby si sáhla na to nejhlubší dno a mohla se znovu odrazit zpět na vrchol. Divočina jako znázornění panenské přírody, nezničené člověkem, která je ochotna přijmout, vychovat a zpět vypustit padlé bytosti. ()
Asi lze říct, že to bylo dobře natočené, ale bohužel se nějak neumím vžít do dívčích strastí ani se zakoukat do hlavní hrdinky.(zejména psychicky velmi nesympatická). Připomnělo mi to Na cestě (http://www.csfd.cz/film/223345-na-ceste/) "od" Kerouaca, které však neumělo udržet ani napětí... ()
Několikaměsíční trek a pobyt v divočině, odkázána pouze sama na sebe. Toto rozhodnutí Cheryl učinila po prožitých životních úskalích, jichž byla z velké části sama strůjcem. Extrémně náročnou zkouškou si chce vyčistit hlavu a dokázat si, že je dost silná překonávat životní nástrahy. Cherylino putování je ve filmu protkáno výjevy z jejího života, které jej zásadně ovlivnily - dětství v neharmonické rodině, smrt milované osoby, drogy, nevěra atd. V příběhu Cheryl nelze přehlédnout podobnost s příběhem Chrise McCandlesse (Útěk do divočiny) a s jeho vandrováním severní Amerikou až na konec jeho cesty (i života) v opuštěném autobusu č. 142, který se stal kultovním symbolem jeho příběhu. V Divočině podobný symbol není a ani Cherylino setkávání se s různými lidmi během cesty a situace, které prožila, nejsou tak silné a nezapomenutelné, jako v případě McCandlesse, přesto se jedná o zajímavý a vcelku silný příběh s pozoruhodným hereckým představením Reese Witherspoon. 80%. ()
Kdyby tam bylo míň patosu a víc divočiny, byla by to pecka. ()
Takový strukturálně třetinový film - v působení na mne se dělil na třetiny, jak si den poté uvědomuju: V první třetině jsem se přistihla, že stále nevím, nejedná-li se náhodou navzdory Simonovi a Garfunkelovi a navzdory dobrým doporučením filmu o ztrátu času - statečná blondýnka s obřím baťohem ši ťape pro moudrost, ale je to ploché - minuty ticha neustále střídá její rozmazlené a až nepřjemné sakrování - nadává pokaždé, když se diví, že není zkušený tramp, či pokaždé, když jí něco upadne apod. Jestli to má ilustrovat obtížnost překonávaných překážek, na mne to působilo negativně a ilustrovalo to v mých očích spíš nezralost a negativní přístup k životu. Nebylo to takový to "sakra, to jsem ale nešika", ale spíš "sakra, že já kráva jsem sem lezla". V druhé třetině jsem začala věřit, že to někam vede, nejlépe ke zmoudření a katarzi, začala jsem i přicházet na chuť tempu filmu vytvářenému hlavně retrospektivnmi vhledy, emoce byly věrohodně zahrané a pěkně jsem se cítila vcucnuta filmem. Ale konec mi připadal nějak odfláknutý a hlavně jsem nepocítila změnu osobnosti - sakrovalo se možná méně, ale stále, a hlavně ta trapná scéna, kdy se hrdinka ani náhodou nepokusila rozdělit se se souputníky o snídani uštědřené výhradně jí coby slečně - byť by byl výsledek ten, že by se ve skutečnosti nenasnídal nikdo, ale každý by měl jen symbolické jedno kousnutí do koblihy... večerní sklenku a hlavně noční ochranu přijala se samozřejmostí.. ()
Celý snímek stojí na bravůrním výkonu Witherspoonové a skvělé práce s kamerou. Do postavy Cheryl jsem se dokázal vcítit téměř ihned a jak překonávala překážky a vyrovnávala se s vnitřním zmatkem umocněným několika silných vzpomínek, jsem jí začal obdivovat a být to holka z masa a kostí přímo přede mnou, neváhám ani chvíli a roztahuju karimatku (samozřejmě abych jí namasíroval chodidla :)). Líbil se mi i ten závěr, kdy nebylo potřeba nic říct, aby divák pochopil, co se právě na plátně odehrává. Ač se na podobné filmy podívám jen jednou a dost, tomuhle svých 110 minut věnuju někdy znovu a rád. ()
Pomalý rozjezd sálající nudou nakonec střídá sounáležitost a pochopení, které přináší postupné odkrývání hlavnícho charakteru. Jsem rád, že nešlo o nějakou kopii Into the wild, ale o film s podobnou tématikou nicméně výrazně jiným podáním. ()
Kdo má rád filmy o přežití v kombinaci s přírodou a krásnou herečkou,určitě si přijde na své....80%,super ()
Cheryl nám přesně ukáže co by jsme dělat neměli. Brát psychotropní látky a dát komukoliv, kdo si řekne. Sbalit si bágl podle návodu na internetu a pak ho neunést. Vydat se na tří měsíční tůru pouští, horským masivem, vodou, když jsem před tím ťapkala ve střevíčkách po "káócéčkách". Mít u sebe na vše návod ještě neznamená, že vše bude ok. Když mám štěstí a místní farmář není zrovna sexuální deviant a poradí mě, abych mazal domů, tak ho neposlechnu. Že když ve sprše zjistím, že po týdnu mé tělo vypadá, jako bych vypadl ze zapnuté míchačky na beton, tak mám sednout na první bus. Že logistika je důležitá. No jenže ona vše vydržela a šťastně dorazila do cíle. ()
Pacifik Crest Trail jako očista života. Krása ()
Jeden z tých filmov, ktorý vám hovorí z duše, keď prechádzate obdobím straty, smútku a bezodnej bolesti, a naopak, bezostyšne nudí, keď je vám zrovna fajn. Lebo v absencii deja, zápletky či štipky zvratu je putovanie púšťou také suché, že iba od sĺz vyschnuté dno duše dokáže pochopiť o čo tu ide. O nachádzanie samého seba, ktoré vám život/osud/boh/whoever zobral. ()
Film mě nezaujal. Ale jelikož si z každého snažím něco odnést a najít pozitiva, v tomto případě chválím krásnou kameru, zviditelnění PCT (Pacific Crest Trail) a odhodlání hlavní představitelky vytrvat a nevzdat se. Člověk podstupující (nejen) tuto cestu si musí sáhnout na dno svých sil. Reese se této role zhostila velmi dobře. Přesto nemám pocit, že bych si film dostatečně užila a měla z něj zážitek. ,,Slunce vychází a zapadá každý den. Můžeš si vybrat, jestli u toho budeš. Můžeš se vystavit té kráse." ()
Na první shlédnutí se mi příběh vryl někam hluboko do srdce. Z části v něm vidím samu sebe a v závěru jsem měla chuť jít se zabalit a okamžitě vyrazit. ()
Dokonalej příběh, zasazenej do krásný přírody a k tomu všemu nám do toho celou dobu "kecá" Cheryl, která má opravdu co říct. Tenhle film prostě stojí za to vidět!!!! ()
4,5* ()
Zjistil jsem, že se mi hlavní postava ani trochu nelíbí, nelíbí se mi nebo s ní nemám soucit. Neustále si stěžuje a na tváři má trvalé zamračení. Její postoj k životu je negativní a sobecký. Myslím, že mnoho lidí má drsné, tragické životy, ale všichni nepadáme na dno a nestáváme se drogově závislými, sprostými, cizoložnými, neuctivými, promiskuitními děvkami. Na tomto filmu není nic vznešeného ani nepřekonatelného. Je to příběh o nepodobné, mentálně nefunkční ženě, která se snaží vyřešit své problémy výletem. ()
Reklama