Režie:
Ágúst GuðmundssonScénář:
Ágúst GuðmundssonKamera:
Peter Joachim KrauseHrají:
Margrét Vilhjálmsdóttir, Ugla Egilsdóttir, Heino Ferch, Hilmir Snær Guðnason, Kristbjörg Kjeld, Halldóra Geirharðsdóttir, Charlotte Bøving (více)Obsahy(1)
Na počátku padesátých let se mladá Islanďanka Freya vrací domů ze Spojených států, kam se před časem provdala. Nyní ovdověla a chce se usadit u příbuzných v malé vesničce poblíž Reykjavíku. Freyin příjezd obrátí poklidnou rybářskou usedlost vzhůru nohama. Záhadná a velice atraktivní Freya se netají tím, že si je vědoma svých očividných ženských předností a že je rozhodnuta jich využít v maximální míře, aby se vymanila z nuzných poměrů, v nichž její rodina žije. Freyiny půvaby okouzlí nejen mladého policistu, ale i většinu mužské populace vesnice, jenže Freya míří výš - Björn Theodor patří k místní honoraci a má se brzy oženit se starostovou dcerou. Zasnoubení však pro Freyu není žádnou překážkou. Je ochotna udělat vše pro to, aby se novou paní jednoho z nejvýstavnějších domů v okolí stala právě ona. Freyino počínání sledujeme očima jedenáctileté Aggy, která svou starší příbuznou obdivuje a zároveň ji podezírá ze spáchání zločinu. Kdo je Freya? Hrdinka vikinských balad? Pohádková královna? Vražedkyně? Bohyně lásky? Odpovědi na všechny tyto otázky by Agga velmi ráda znala... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Ha! Dramatokomedie s využitím prvků severské mytologie (jo, Zmiu má naprostou pravdu a vystihl to, vlastně to popsal výborně celé), u kterých by se sice mému zvrácenému já líbilo, aby byli více doslovné a ne jen bonusem navíc, ale to je fuk. Škoda, že se občas objeví trošku nelogičností, nebo spíš nevychytaných děr ve scénáři a jeho celkové nedoladění (proč Agga pořád chodí za svou sestřenicí, je u ní, ačkoli ji nevěří?), taky by mu pomohla nějaká nosnější mužská postava, jsou tam jenom dvě, z toho jedna vypadá jako postava námořníka z Tintina (a jelikož je to námořník také, očekávám, že se jedná o skrytou fúzi s Tintinovým universem, buhehahe). Samo o sobě je všechno velmi dobré (hlavně obě hlavní představitelky), ale chybí tomu možná větší rafinovanost, možná větší tah na branku (ať už to znamená cokoli ☺). Velmi fajn film, s výbornou hudbou, herci a s absencí plastových vidliček. Jelikož nejsem žena, možná to neocením tak, jak je potřeba, za mě celkem solidní čtyři * ()
Ženy v hlavní roli. Ve filmu, kde vám neustále odvádí pozornost od děje naprosto úžasný jazyk. Ženy žijící ve špatných podmínkách, které se "jen" snaží urvat to nejlepší na trhu. Otázka zní- zajistí jim to spokojený život? Budou už pak klidné /dají už konečně pokoj/? Hlavní "potvora" Freya vskutku nechce tak moc, navíc její sociální cítění je mnohem silnější než u naškrobených paniček z charity + má můj obdiv za to, že v přítomnosti tchyně je schopná označit ji za "čarodějnici", a nejen to... Freyino počínání sleduje její příbuzná, zvídavá Agga, která jí sice absolutně nedůvěřuje již od prvního okamžiku, ale nemůže si pomoct, je jí všude v patách. Pokud se někdo pozastavuje nad malým zastoupením mužů.. jak bych to napsala šetrně, abych taky nebyla označena za furii ala furioso... Nejsou tady zas až tak důležití, figurují zde spíš jako nástroje, nebo někdy spíš jako zvířátka (napsala jsem to jemně, že jo?) Celkově na mě Mávahlátur působí velmi pozitivně, což je asi divné, ale nemůžu si pomoct, závěrečné "odrovnání" a hudba mi nedovolí dát jinak než za 5*. ()
Po dlouhé době shánění jsem se k tomuto filmu konečně dostala. A můžu říct, že překonal mé očekávání. Jek je, dá se říct, typicky severské, nejedná se zde o čisté drama, ani komedii, i když to má prvky obou, poskládané v pěkné harmonii (že by tak jako v životě?) Děj není nijak složitý, ale o to více se může člověk soustředit na skutečné motivy jednání postav, zejména té hlavní, které mají své kořeny většinou v minulosti. Nikdy se nic neděje prostě "jen tak", vše má své opodstatnění a to, co může zpočátku vypadat jako bezohlednost a chůze přes mrtvoly za svým cílem, je vlastně zoufalá snaha o vymanění se ze svých společenských poměrů a jakási pomsta za křivdy minulosti. Každý zde za své činy dostane patřičnou "odměnu", to je asi to, co mě zde hřálo na srdci nejvíce, i přes tu mrazivou islandskou krajinu :) ()
Ach ta žena...lze ji milovat i nenávidět, ale bez ní muž nepozná, co to znamená být šťastný, často však zjišťujeme, že bychom o toto poznání mohli být ochuzeni a prožít v svůj život v klidu a pohodě. :) Úsměvný a vcelku poutavý film o dospívání v ženu, ženské manipulaci, chytrosti a kráse s jemnými odkazy na severskou mytologii. ()
Můj momentálně a asi na dlouho nejoblíbenější film. Film je spíše o ženách a také mám pocit, že ženy ho asi ocení trochu víc. :-) Ach ty intriky... Co k filmu dodat? Hlavní hrdinka má jednoznačně symboliku severské bohyně Freyji, včetně jména. Těchto momentů se ve filmu objeví více. Chodí tancovat s elfy, dokonce i řekne, že ona sama je elfí královna. Rovněž pomáhá při porodu, a její průvodci jsou kočky, Ale Freyja má i temnější aspekty, umí se také mstít těm, kteří jí ublíží. V jednom momentu můžeme vidět, jak si spustí vlasy přes obličej a připomíná tak severskou bohyni smrti, Hel. Freyja má také aspekt bojovnice ve chvíli, kdy pomůže své příbuzné před výtržníky. Krom toho je také bohyní lásky, a tak dokáže oblbnout všechny muže okolo. A také si s nimi pohrát. Není zcela kladnou postavou, a tak je také vnímána svou malou sestřenkou, ale i ta jednou dospěje v ženu a pochopí. Na tento film se dívám pokaždé znovu, a pokaždé mě pobaví a najdu v něm vždy něco nového. Jistě pobaví i ty, kteří třeba neznají severskou mytologii, ty narážky tam jsou takovou třešničkou. ()
Galerie (17)
Photo © Ísfilm
![Smích racků - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/288/161288186_49b841.jpg)
Zajímavosti (1)
- Ocenění: Edda (výroční islandská cena) 2001: film, režisér, scénář, herečka (Vilhjálmsdóttirová), herec ve vedlejší roli (Gudnason), herečka ve vedlejší roli (Kjeldová), MFF Karlovy Vary 2002: herečka (Egilsdóttirová). [LFŠ 2010] (Krouťák)
Reklama