Režie:
Kwon-taek ImObsahy(1)
Film je inspirován životem geniálního korejského malíře Jang Seung-up Ohwona (1843 1897). Píše se rok 1850. Věhlasný učenec Kim Byung-moon náhodně zachrání malého žebrajícího kluka Jang Seung-upa před partou násilníků, kteří se ho pokusili zbít. Jang Seung-up se mu snaží kresbou vysvětlit, proč ho lidé napadli. Kim je jeho malířským talentem nadšen, ale chlapec mu na dlouhých pět let zmizí ze života. Pak se oba opět náhodně setkají a navážou celoživotní přátelství. Ze Seung-upa se mezitím stane známý malíř, který ale v rozkastované společnosti trpí svým nízkým původem, který mu zabrání navázat milostný poměr se sestrou jednoho vznešeného úředníka. Svá zklamání a úzkosti utápí Seung-up v alkoholu, přesto - a nebo právě proto - vytváří stále krásnější díla. Cestu mu zkříží další žena - krásná kurtizána Mae-hyang, jež se postupně stává jakousi stále unikající a stále se vracející múzou. Do jeho života zasahují i převratné politické události a nástup korejského reformistického hnutí, k němuž se hlásí i Seung-upův mecenáš a přítel Kim.
Herec Choi Min-sik ztvárnil geniálního malíře s neobyčejnou bravurou a podařilo se mu jedinečně zachytit jemné odstíny malířovy složité osobnosti. Legenda moderní korejské kinematografie režisér Im Kwon-taek získal na MFF v Cannes 2002 za tento snímek Cenu za nejlepší režii ex-aequo. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Rozháraná je duše umělcova a je úplně jedno jestli je v Koreji, na Tahiti nebo navštěvuje Moulin Rouge. Pořád je to ten samý umělec, který má "jenom" svůj talent, ale jinak je v podstatě nepoužitelný. Oh-wonův život snad nebyl tak nudný jako tenhle film. Pořád jsem čekala, co se bude dít a ono to bylo pořád jedno a to samé dokola... Víc než děj samotný mě zaujal pohled na Koreu druhé poloviny devatenáctého století, záběry krajiny a zahrad + jako většinou u Korejců, hodně poslouchatelná hudba. No a pak taky Son Ye-jin, i když tady jsem si jí zase tak moc neužila. :^) ()
Jakkoliv byl Ohwon geniální malíř, tak tenhle snímek už tak geniální v mých očích nebyl. Životy malířů jsou většinou jak nespoutaná řeka, plná vodopádů, gejzírů a nečekaných překážek, někdy divoká, jindy klidně plynoucí. Chyběl tomu ten náboj, který jsem od výbušného, alkoholu a žen milujícího, potažmo legendou opředeného malíře očekávala. Ale nelituji toho, mám ráda malířství jako takové a životopisy těchto lidí jsou pro mě vždy velkým lákadlem. Vmalovat do tvarů myšlenky, svou duši, překročit formu a malovat význam je nesmírně náročné a obdivuhodné. Ale nejkrásnější byly asi opravdu jen ty momenty s půvabnou Ye-jin Son. Chyběla tomu přesvědčivost (dokonce i v těch milostných scénách), proto se smutkem, ale víc jak průměr tomuto malíři, který měl být opojen ženami a malováním, nedám. ()
Strhujúci životopisný portrét slávneho juhokórejského maliara z 19.storočia. Precízna réžia, presné nasnímanie, neuponáhľaná dramaturgia, ale hlavne herecký výkon Min Sik-Choia, ktorý sa znova dokázal dokonale vnoriť do svojej ďalšej filmovej úlohy až do tej miery, že na plátne vystupuje skutočná historická postava a nie herec hrajúci predpísaný part. ()
Životopisný snímek o malíř Ohwonovi. Nahlédnutí do mysli umělce a jeho prorůstání s krajinou. Vždycky znovu mne fascinuje jinost asijského umění, odlišbost v barevosti i ve zpracování. A hlavně ty tenké papírové stěny a tenké kabátky v chumelenici. Politické pozadí 19. století je sice zajímavé, ale ne tak důležité. Zdaleka největší tíhu nese kotrast krajiny-kamery-s Ohwonovými obrazy. Krásně je zpracovaný konec, vzhledem k tomu, že podle wikipedie Ohwon zmizel beze stopy v roce 1897. ()
Nemám rád životopisy. Nemám rád kostymní dramata. Strokes of Fire je typický historický biopic se vším všudy. Režisér a Min-sik Choi startovali u mě s tímto hendikepem a nedokázali si mě získat. Je zkrátka nuda sledovat někoho jak furt maluje/čmárá celé dvě hodiny po papíře (i když s pozadím zajímavých historických událostí). 50 % ()
Reklama