Režie:
Šundži IwaiScénář:
Šundži IwaiKamera:
Noboru ŠinodaHudba:
Takeši KobajašiHrají:
Hajato Ičihara, Ajumi Itó, Takao Ósawa, Miwako Ičikawa, Jú Aoi, Tomohiro Kaku, Jódži Tanaka, Rjó Kacudži, Šúgo Ošinari, Kaori Fudžii, Anri Ban (více)Obsahy(1)
Film mapuje tři roky v životě několika hlavních postav, které spojuje prostředí školy nebo obdiv k (neexistující) zpěvačce Lily Chou Chou. Vedle své nepopsatelné vizuální krásy je snímek hlavně dokonalým portrétem nejen hlavních hrdinů, ale ostatně celé japonské mladé generace a odsouzením odosobněné přetechnizované společnosti, kde se za projevy citů platí nejvyšší daň. (JFL)
(více)Recenze (18)
Popravdě řečeno mi přišlo japonské (místy syrově realistické, místy poetické) drama Riri Shushu no subete zdlouhavé a v některých momentech docela nudné. Jedním dechem však dodávám, že z něj (snad i díky hudbě Clauda Debussyho a japonské zpěvačky Salyu) vyzařuje jakési magické kouzlo, které vás k němu táhne jako k magnetu. ~ Dvě a půl hodiny dlouhý snímek mapuje tři roky v životě několika japonských středoškoláků nacházejících se v prostředí šikany a rostoucí kriminality v této věkové skupině a zároveň osobnostně i citově zmatených v období jejich vlastního dospívání. Spojuje je také obdiv k imaginární zpěvačce Lily Chou Chou (únik z reality ? naděje ? …) ~ Snímek se vymyká nejen tematicky, ale i svojí specifickou formou. Po celou stopáž se uprostřed obrazovky za zvuku úderů do klávesnice objevují příspěvky přispěvatelů do diskusního fóra o již zmíněném jejich imaginárním hudebním kultu. Také vizuálně je film v některých momentech podmanivý a bezkonkurenční (viz zelenou rýžového pole), jindy je však kamera zbytečně roztěkaná a dokumentární. ~ Do hlubší analýzy se raději pouštět nebudu i z důvodu, že jsem film zřejmě plně nedocenil (pro jeho složitou strukturu, nechronologické vyprávění a snad i jinou mentalitu). Jedno je však jisté: po skončení by se měla dostavit katarze. Jsem přesvědčený, že na asijského recipienta snímek mohl zapůsobit silněji, pro toho evropského doporučuji minimálně druhé zhlédnutí. Já do něj však už nepůjdu. ()
All About Lily Chou-Chou (リリイ・シュシュのすべて, Rirī Shushu no Subete) Film s nesouvislým dějem, který začína uprostřed příběhu a po celou dobu přeskakuje, od začátku ke konci nám ukazuje příběh dvou chlapců od základní školy, až po nižší střední a jejich proměnu během dospívání, kde má každý jinou osobnost, ale jedno mají společné, hudbu zpěvačky Lily Chou-Chou(skutečná zpěvačka Salyu) o které se baví na internetovém fóru(chatu). Největší slabinou filmu je jistě kamera, která lítá sem a tam, od perfektního záběru na rýžovém poli či radiového stožáru po rozklepanou scénu z které se nedá nic poznat a to dělá z již tak těžkého rozházeného děje těžko koukatelný film. Film jsem si musel pustit dvakrát po sobě, abych se v něm zorientoval a poskládal si děj dohromady, což je pro mě velké mínus. 70 % ()
Lily Chou-Chou je zpěvačka (imaginární, ve skutečnosti zpívá Salyu), velmi oblíbená mezi mladými, kteří vytvořili jakýsi kult. Prostřednictvím fanklubového diskuzního fóra se setkávají ve virtualním světě a sdělují si svoje poznatky a názory nejen na Lily, ale i na život obecně. To je ovšem jen menší část filmu; jde mnohem víc o skupinu náctiletých/studentů a to, jak žijí, dospívají a mění se. S tím, že shodou okolností pár z nich Lily poslouchá (a jiní poslouchají zase něco jiného). Můj problém byl, že jsem se v ději a postavách občas ztrácel a nechápal "kdo, co, proč", "proč je tenhle najednou zlý, když byl předtím hodný?" a "oni jsou kamarádi nebo ne? Znali se už dřív?". Možná že až se na to podívám podruhé, už tomu budu více rozumět. A jaký že to je film? Velmi, velmi dobrý. Režie je nápaditá, hudba moc příjemná na poslech. Ale proč si myslím, že film má šanci se stát kultovní, je příběh. Dobře vymyšlený a citlivý, odhaluje mnoho z pocitů a snů mladých, kteří se s ním mohou ztotožnit. 85 % ()
Tento sfilmovany internetovy roman zacina za zvuku klavesnice, kedy sa na obrazovke objavuju prispevky uzivatelov diskusneho fora venovaneho spevacke Lily Chou Chou. Tieto prispevky sa objavuju pocas celeho filmu a dochadza k prepletaniu s druhou, vyznamnejsou dejovou liniou. Ta sa zaobera skupinou japonskych stredoskolakov bojujucich s problemami dospievania v obdobi rastucej kriminality mladeze v Japonsku. Cele je to nasnimane miestami dost roztrasenou kamerou a podporene vynikajucou hudbou Lily Chou Chou aka Salyu. Vzhladom na nechronologicku stavbu pribehu a tomu, ze zmysel niektorych prispevkov zacne byt zretelny az ku koncu filmu odporucam druhe pozretie. To u mna este umocnilo dojem z tohto diela, ktore radim medzi to najlepsie co som mal z japonskych filmov moznost vidiet. ()
Obrazově hezké, ale po delší době to už nudilo a nemoh jsem se dočkat konce. Tak to prostě je. No a ti mladí, to jsem fakt nepochopil, co to z nich roste. Ale ještě víc jsem nepochopil, jak někdo může tak moc žrát nějakou zpěvačku, že jse schopen toho všeho, co se tam odehrálo. A ty příspěvky psané v ději klávesnicí mi připadaly naprosto nesmyslné a o ničem. No shrnuto: moc jsem se u toho nebavil. Fakt ne. No smůla. Hm, moje. :-( ()
Galerie (4)
Photo © Rockwell Eyes
![Ririi Šušu no subete - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/240/240275_8f851a.jpg)
Zajímavosti (5)
- Ayumi Ito si kvôli filmu nechala skutočne oholiť hlavu. (mancer)
- Ayumi Ito strávila týždne trénovaním hry na klavíri, aby mohla natočiť všetky klavírne scény bez dablérky. Bola tak posadnutá piesňou "Arabesque No. 1" od Debussyho, že ju mala aj ako zvonenie na mobile. (mancer)
- V jednej scéne postava hovorí, že Hoshinova mama vyzerá ako herečka Izumi Inamori. Táto herečka ju skutočne aj stvárnila vo filme. (mancer)
Reklama