Režie:
Caroline LinkKamera:
Gernot RollHudba:
Niki ReiserHrají:
Sylvie Testud, Tatjana Trieb, Howie Seago, Emmanuelle Laborit, Sibylle Canonica, Hansa Czypionka, Stephan Kampwirth, Matthias Habich, Doris Schade (více)Obsahy(2)
Dilema mladé dívky mezi vlastním životem a péčí o hluché rodiče v rodinném dramatu. Celý život žila Lara (Sylvie Testud) se svými hluchými rodiči. Pomáhala jim vyřizovat telefonáty a domlouvat se s lidmi, kteří neznali znakovou řeč. Ale i Lara by konečně chtěla žít podle svého, věnovat se hudbě, mít své známé a chodit s nimi na večeři. Je načase se rozhodnout, jak dál… (HBO Europe)
(více)Recenze (29)
U tohto filmu nesetřme superlativy, opravdu skvělý film, jakých by mělo být více, mnohem více. Nikdy bych něvěřil, že mě tak zaujme příběh hluchoněmých rodičů a jejich zdravé dcery, která si nejde cestu k hudbě. Bez žádného patosu se vcítíte do problémů hluchoněmých a opravdu pochopíte...není co dodat, ten pocit musíte zažít. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $171,334║Tržby Celosvetovo $8,500,000║ ()
"Člověk musí být se svými sny opatrný, většina se nikdy nesplní". Ano, velmi citlivý film o dětských emocích, o skrytých touhách, přáních a snech. Ale také o smutném nepochopení mezi hluchoněmými rodiči a dcerou Larou. Tady bych chtěla vyzdvihnout naprosto vynikající vykony obou hereček, jak Tatjany Trieb, tak Sylvie Testud. Cesta k vzájemnému znovunalezení je někdy dlouhá a mnohdy protkaná bolestnými zkušenostmi. Byl to můj první film s Carolinou Link a už teď se těším na její další filmy, které musím po tomto skvělém zážitku určitě vidět. ()
Jak prosté, vše co nese život. Bezpochyby příběhy o dětství, dospívání a lásce jsou nejkrásnější dramata. Možná právě proto, že jsou vždycky něčím výjimečná. A když má člověk s kým poznat svou cenu a své místo v životě, existence je hned o to veselejší. Když tak nad tím přemýšlím, tak mohu jen říci, opravdu dojemný film. ()
Veľmi príjemný film s výbornou muzikou o jednom dievčati, ktorej odpútanie sa z rodičovského hniezda bolo omnoho ťažšie ako u iných detí. V snímku sa peknou formou striedajú úsmevné momenty s tými vážnejšími, ktoré tak spoločne odvíjajú všetky úskalia výchovy detí hluchonemými rodičmi. V takomto prípade je pochopiteľne citová naviazanosť členov rodiny a puto spolupatričnosti omnoho silnejšie ako v zdravých rodinách. Páčilo sa mi napr. ako mama pozerala film s dcériným simultánnym prekladom a proste aj všetko okolo tej vzájomnej pomoci a láske k rodičom a deťom, aj keď sa samozrejme nejaké tie nedorozumenia a problémy vyskytli. 80/100 ()
Hlavní kámen úrazu vidím v nesnesitelné stopáži. Bylo to nesnesitelně dlouhé. Moc nerozumím tomu, proč film, kde se drtivou většinu stopáže pouze máchá rukama, potřebuje mít skoro dvě hodiny. Dále mě velice iritovala starší verze hlavní hrdinky. (Mladá verze byla snesitelná, a dokonce i film měl v tom momentu jakési grády.) Trpěl jsem při každém záběru na ni. A nevadila mi pouze herečka, která ji ztvárňovala, iritovala mě i ta postava, kterou měla ztvárňovat. Více než ona mi vadila snad už jen její zvrhlá teta, se kterou se hlavní hrdinka koupala nahá! A můj pomyslný hrnec snesitelné perverznosti přetekl v okamžiku, kdy se hlavní hrdinka vyspala s asi o 30 let starším prasákem. Na to jsem neměl žaludek a odskočil jsem si s pískem, přičemž jsem během návštěvy toalety málem vyprázdnil kromě močového měchýře i obsah žaludku. Krajně nereálná mi přišla i ta zápletka s maminkou, která se nebyla schopná naučit na kole. Vzhledem k tomu, jakou dobu na kole strávila, tak by bezesporu trhla rekord v neschopnosti ovládat tento nemotorový dopravní prostředek. Proč bylo všechno tak špatné mi došlo až v závěru. Zádrhel byl v kolonce "režie". Další z filmů od ženy, které jsou zpravidla pro ženy. Omlouvám se tedy všem fanouškům filmu za své pohlaví a hodnocení. Pár dobrých momentů se ve filmu najde (třeba rodinná večeře), ale stopáží mě provázel především pocit totální nudy a postavení úplně mimo děj. Viděno v rámci Společné výzvy s Lucinkou. Film nám vybrala uživatelka eLeR. ()
Skvelý film, ktorý plynie s nesmiernou ľahkosťou. Bolo zaujímavé vstúpiť do sveta nepočujúcich ľudí. Postava Lary je nádherne napísaná a skvelo zahratá oboma predstaviteľkami. Film je to veľmi uveriteľný a prirodzený ... o láske všetkého druhu, ale predovšetkým o láske k rodičom, mužovi a hudbe. ()
Byla jsem na konci totálně rozebraná....prostě o životě. ()
Nenápadná záležitosť, ktorá postupne odkrýva vrstvu za vrstvou, rozpracováva svoje postavy a je nečakane komplexná. Hľadám správne slová na vysvetlenie, ako ma nakoniec mohol dostať film, ktorý ma takmer celú prvú polovicu trochu nudil. Lara mi aj cez výborné herecké výkony oboch herečiek od začiatku liezla trochu na nervy, jej rodičia boli akýsi tichí a jej teta mi tiež nesadla. Navyše som zistila, že ma v ich spoločnosti čaká ešte viac než hodina. Dej však plynul, veľmi pomaly, všetky fázy a vývin postáv sú veľmi precízne - niečo ako kĺzanie po povrchu tu neexistuje - akosi mi všetky prirástli k srdcu. Lare som nakoniec priala jej vysnenú školu, podivnej tete šťastie a hlavne otcovi a dcére porozumenie na oboch stranách. Hviezdou tejto hudobnej drámy pre mňa nie je ani Testud, ani Trieb. Najzaujímavejšou postavou zo všetkých je práve hluchý otec, na ktorého sa vám dostane pohľad zo všemožných uhlov. Howie Seago je k tomu ako bonus brilantný a patria mu všetky intenzívne momenty vo filme. Piatu hviezdičku nemôžem dať za ten vlažný začiatok. ()
Zpočátku (zhruba do proměny děvčete v úplně jinou dívku) je film mísou čerstvého salátu. Ale jak salát postupně vadne, je třeba do něj něco přihodit, nejprve kousky zeleniny (smrt matky), pak nastrouhaný sýr (milenec), koření (zlá teta, hodný strýček) a nakonec majonézu (vyvrcholení a uhlazení sporu s otcem). Takže nakonec tu máme celkem dobrou přesnídávku, snad až na ten zvadlý salát... Německou filmovou romantiku, prostě nelze zahnat do kurníku a dvěře zatlouct fassbinderovskými hřebíky. Pokud AngelAngie mluví o mistrovských kvalitách tohoto díla (nebo jiných děl), o kterých není vůbec třeba pochybovat, pak budu rád pochybovat sám... ()
ocenenia : Oscar 1998 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
Film je príbehom mladého dievčaťa, ktoré je zázračné hudobné dieťa, ale jej rodičia si jej talent vôbec nevážia, pretože sú nepočujúci.Film prináša svoj príbeh s jemným nádychom, vyhýba sa extrémom a zároveň si zachováva skutočný zmysel pre legitímnosť. Až na pár drobných nedostatkov je film technicky a výtvarne dobre urobený. 7/10 ()
Zase jeden dobrý neamerický filmový kúsok. Nádherné výkony hlavných herečiek, až sa divím, že tej malej nedali aspoň "detského Oskara". Precízny scenár bez zbytočných prestojov. Dej osadený v nádhernom kultúrnom prostredí (scénografia si fakt dala zaležať) a to všetko podmáznuté citlivým spravidla nostalgickým klarinetom. Ten KLEZMER konzert bol úúžasnýýýý. s ľahkosťou a vďakou davam 5 b. DIE RABEN FLIEGEN IN SCHVäRMEN, DER ADLER ABER FLIEGT ALLEIN. ()
"Jak vůbec zní sníh? Říká se, že sníh pohltí všechny okolní zvuky. Když je sníh všude kolem, pak je všechno takové tišší." ...Německá nádhera o propojení dvou světů, lásce nejen k hudbě, síle rodiny, vzájemném porozumění a také o tom, že zvuky se dají poslouchat a vnímat nejen sluchem. ()
Silný príbeh na veľmi citlivú tému o rodine, ktorá je určitým spôsobom postihnutá (hluchí rodičia) a ktorá sa dostáva do situácie, kedy ju opúšťa jej zdravá dcéra kôli hudbe... fakt sila! ()
Sice ja radsej saxofon, ale i tento zvuk potesil. Dost sympaticky film a tolko strachu okolo toho. Najradsej by som si dal par faciek. Krehky, optimisticky a vesely. Vsetci predviedli maximum, vratane reziserky, kedze kludne by sa zaborila aj hlbsie pod vsetky lady. Film odkladam do kredenca nie hlboko, aby bol po ruke a idem sa ucit posunkaca. Clovek nikdy nevie. ()
Námět vynikající- asi většina rodičů by si přála, aby jim děti byly ku pomoci, až to jednou (myšleno zpravidla ve stáří) budou skutečně potřebovat. Hluchoněmí rodiče malé Lary se ale na dceři stali doslova závislými velice brzy po jejím narození. Od dětství byla jejich spojkou s okolním světem. Balancovali tak na tenké hraně rodičovství a otrokářství a navíc ji zahlcovali problémy dospělých. Propastný rozdíl v potřebách zdravé dívky a rodičů postižených hluchotou je zdůrazněn propojením světa věčného ticha se životem naplněným hudbou. Už tady se podle mě tlačilo trochu moc na pilu. Šance, že by se holčička vzešlá z podobného prostředí stala profesionální hudebnicí, je podle mého názoru mizivá. Ale budiž. Tenhle falešnej konstrukt a happy endy, kam se podíváš, byly vyvážený neskutečnou kamerou a světly. I tohle cukrkandlový obrazový pojetí se mi nakonec přejedlo, musím ale ocenit, jakou si s tím dali práci. Snaha o to, aby to bylo vizuálně krásné, byla patrná z každého, vážně z každého záběru. Příběh jako takový mě ale do kolen nedostal a ten rádoby sladkobolný konec mi vyzněl velice rozpačitě. ()
Velmi povedený film, jen mi mírně vadila předvítatelnost děje a nějaké mezery, povětšinou detaily (dostala se na tu konzervatoř nebo ne? apod.). ()
Film je silný, emocionální a já si jen musím říkat, jak stateční, odvážní a bezprostřední musí být lidé, kteří žijí s ňákým hendikepem. Skláním se před nimi až k zemi. A tento snímek jen vystihuje, to co jsem tu napsala. Film jsem viděla v originále a musím Vám říct, že tento zážitek mě hluboce poznamenal. Zanechal v srdci rýhu, kterou si tam ráda ponechám. ()
Reklama