Režie:
Caroline LinkScénář:
Caroline LinkKamera:
Gernot RollHudba:
Niki ReiserHrají:
Juliane Köhler, Merab Ninidze, Matthias Habich, Sidede Onyulo, Lea Kurka, Karoline Eckertz, Hildegard Schmahl, Regine Zimmermann, Gabrielle Odinis (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Židovská rodina Redlichových emigruje v roce 1938 do Keni. Válka v Evropě je na spadnutí a prozíravý Walter hodlá zachránit své nejbližší před jejími důsledky. Zatímco jeho žena Jette si jen těžko zvyká na zcela nový život na osamělé farmě, který není ani trochu romantický, malá Regina se do Afriky zamiluje. Spřátelí se s domorodým kuchařem Owuorem, naučí se jazyk zdejších obyvatel a postupně objevuje kouzlo černého kontinentu. Manželství rodičů však dostává stále větší trhliny a konec války, v níž zahynula většina jejich židovských příbuzných, je staví do absurdní situace. Podle logiky vítězů totiž patří k národu, který prohrál válku, neboť mají německé občanství. A Walter navíc touží po návratu domů, zatímco Regina i Jette chtějí zůstat... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (104)
Úprk do Keni před válkou znamená pro středostavovskou rodinu Židů další potíže, ovšem malá dívka si Afriku silně zamiluje. A divák leccos z autorského filmu Caroline Link zrovna tak. Výsledkem je poměrně zralý a komplexní film, který posbíral řadu prestižních cen (včetně nominace na Oscara). Není to slzopudné, sentimentálních scén se sice dočkáme, ale dá se to ustát. Přílišná idyličnost už ale naštvat může. Stejně jako délka. A navíc se přiznám, že emočně mě to příliš nezasáhlo. Přitom to je sakra důležité. Tři až čtyři. ()
Úchvatný film o lidech, kteří válku neprožili v zákopech, ale uprchli před genocidou do "nikam v Africe", aby si tu svou soukromou válku odbojovali tam. Nepřehlédnutelně krásná kamera a přenádherná hudba, jen bych film maličko prostříhala. Každopádně je to Oscar poctivě zasloužený. ()
Oscar 1 : Cizojazyčný film . . . . . . . Křišťálový glóbus - výběr ()
Nečekaně - vzhledem k zemi původu - povedený film. Skvěle netočený, s inteligentním a zajímavým příběhem, velmi dobrými hereckými výkony. Tenhle filmík pohladí po duši, nejen krásnou kamerou a hudbou, ale i tím, jak předkládá význam přátelství, tolerance a spousty jiných "problémů", které nebyly jen ve 2.světové válce a přetrvívají dodnes. ()
Hned ze začátku mne potěšilo, že Linkové není cizí práce s metaforou. Rozhodně se nejedná o plochou protirasistickou pohádku, kterak židé a černoši na okraji společnosti dokázali žít v míru a pohodě, ačkoli přílišná idyličnost první třetiny filmu může leckoho otrávit. Nikde v Africe však neprezentuje zlo v syrové, hmatatelné podobě, ale spíše formou napjaté atmosféry, kterou ty stovky kilometrů změkčily jenom minimálně. A tak stačí jediný dopis o devatenácti slovech, aby pocit viny, bezmocnosti a osamělosti nabyl hrůzných proporcí. Jediné, co režisérka dostatečně nevychytala je větší množství konců. Kdyby s válkou skončil i příběh filmu, nemusel bych si teď hrát na člověka dobrosrdečného a na posledních třicet minut při vší dobré vůli zapomenout. 90% Zajímavé komentáře: berg.12, Pacco ()
Útěk židovských němců před nacismem za poznáváním, respeketem, úctou, tolerancí k odlišnostem a v neposlední řadě přátelstvím a nalézáním sebe.Kde jinde by se toto mohlo lépe odehrávat než Nikde v Africe. ()
Dlouho jsem váhal mezi čtyřmi apěti hvězdičkami, nakonec jsem se přiklonil k nižší "sazbě". K absolutnímu hodnocení ale tomuto dramatu schází jen velmi, velmi málo. Vzhledem k tomu, co nám je v posledních dvaceti letech z německé produkce nabízeno za filmy je třeba konstatovat, že Nikde v Africe drtivou většinu této tvorby převyšuje stejně, jako Empire State Building převyšuje nějakou chatrč v džungli. Zajímavý námět je působivě rozpracován do obsáhlého scénáře a s citem převyprávěn na filmové plátno. Pro nás neznámí herci ve svých rolích působí přesvědčivě, celé je to dochuceno báječnou hudbou a snímek je tak prostoupen zvláštní atmosférou. Škoda, že podobných filmových zážitků Němci netočí více. ()
║Rozpočet €7miliónov║Tržby USA $6,180,200║Tržby Celosvetovo $24,352,725║ ()
Solidní snímek se zajímavým scénářem, ale zbytečně dlouhou stopáží. Herci bez výjimky přesvědčiví. Nikdo výrazněji nevyčnívá, což je dobře. Technická stránka, ať již kamera či hudba, jsou téměř bezchybné. Přesto tu je jedna kardinální chyba. A to, že přesto co se v něm děje a o co v něm jde, mě nechal naprosto chladným. S čestnou výjimkou vydařené vedlejší linie vývoje vztahu Reginy s domorodým Owuorem. Také je škoda, že režisérka nevyužila více scén v duchu té závěrečné s banány. ()
Jeden z mála případů, kdy jsem opravdu rád, že jsem nečetl knihu. Ti, co takové štěstí neměli totiž protestovali, že to či ono je jinak a že něco chybí, takže k překvapivému vychutnání bych měl silně daleko. Takhle jsem totiž dostal lidský příběh s až bolestivě životnými postavami (skutečné události křičí velmi nahlas) a krásným, dlouho doznívajícím závěrem. ()
Nádherný příběh jedné německé židovské rodiny, která utekla před fašismem do Afriky. Matka, původně nesmírně snobská a nadřazená, se postupně mění v krásnou lidskou bytost. Otec stále nejistý a hledající a malá Regina je úžasně silné a přizpůsobivé dítě, které si okamžitě zamiluje tolik rozdílné prostředí. 141 minut uběhne ani nevíte jak a já volám : "Chci pokračování !" ()
Pomalu plynoucí poetický snímek, kde důležitou roli hrají záběry exotické krajiny a sama příroda. Intimní herectví zúčastněných bez velké okázalosti ukazuje příběh židovské rodiny, která se sice útěkem zachránila před genocidou, ale musí se potýkat s cizí kulturou, osamělostí, chudobou a nakonec vyrovnat i s dlouhodobým odloučením. Komorní, silná záležitost. Celkový dojem 80 %. ()
Klobouk dolů - už jsem pomalu věřil,že je konec německé kinematografie a už se bude jen a jen opičit po amících a žabožroutech (nepočítám T.Tykwera) .. Strhující a originální příběh. Silný a moc dobrý.... ()
.........Film o přátelství, lásce, ztracené vlasti, toleranci a usmíření. Strhující děj o záchraně židovské rodiny cestou do Afriky vypráví jejich dcera Regina. Osudy lidí zavátých daleko od domova. Zjištuji, že hodně lidí všeobecně u německých filmů hodnotí opatrně, spíše ubere. Toto se však hodně vymýká ze stereotypní filmové německé tvorby. Caroline Link má svůj osobitý šmrnc a pohled na svět, což mimochodem úspěšně předvedla už i u jejího staršího filmu Za hranicí ticha. Zdařilá kamera Gernot Roll, působivá hudba a nadčasové téma, to vše vytvořilo autentickou atmosféru válečné doby v Evropě i v Africe............. ()
Nádherný a s citem natočený snímek. Vhodný i pro ty, kteří nemají rádi němčinu, neboť tak polovinu filmu se mluví jiným jazykem. Problém války a holocaustu (i když jen tušeně), problém vykořeněnosti a odlišnosti kultur a s tím se vším související problémy rodiny, to jsou témata, na kterých film rovnoměrně stojí. Jenže každé z nich je natolik skvěle propracované, že díky tomu absentuje nějaká vůdčí linie hlavní a film se ve svém účinku trochu rozmělňuje. Čtvrtý element - Afrika, funguje navíc spíše jako kulisa pro tyto konflikty. Režisérka se nejspíš bála určité kýčovitosti a spokojila se s konstatováním "je tu nádherně". Já bych ovšem více filmové poezie na úkor některých jiných scén uvítal. ()
Nerada kazím zdejší vysoká hodnocení, ale mě tenhle snímek za srdce nechytil. Na vině může být pokročilá noční hodina, díky které jsem usnula někdy ve druhé třetině (třeba se to podstatné začalo dít až potom) - jenže pokud film prožívám a baví mě, pak obvykle neusnu. A to je celý problém: některé epizodky ze života "afrických židů" mě zaujaly - zvláště ty kolem Reginy, ovšem vztahy a problémy jejích rodičů mě příliš nebraly. Důvod je jednoduchý: samotné postavy mi nebyly sympatické, nezáleželo mi na nich, tím pádem u mě tohle německé drama selhalo po emoční stránce. Neupírám však filmu jiné kvality: skvělá výprava, hezká hudba, slušné herecké výkony. Snad to někdy dokoukám a zlepším si mínění, zatím lehounký nadprůměr - 59%. ()
Naprosto úžasný film odehrávající se na pozadí 2. světové války. Nikde v Africe je silný příběh o odchodu z vlasti a hledání nového domova, sžívání s jinou kulturou a objevování i sebe samotného. To vše nám Němci servírují v příjemném hávu s krásnou kamerou a příjemnou hudbou, vkusně dávkují úsměvné momenty s těmi smutnými a dojemnými, takže ani ty nejemotivnější scény nepůsobí lacině či prvoplánovitě. ()
Příběh židovské rodiny, která ve snaze zachránit si holý život musí v těžkém roce 1938 uniknout na poslední chvíli z nacistického německa, a hledat (snad jen dočasně) nový život v africké Keňi. Složitým vývojem zde projde - vzhledem k diametrálně odlišnému kulturnímu prostředí, spoustě času strávenému v tvrdých podmínkách na farmě a celé řadě krizových situací - nejen vztah mladého manželského páru, ale i jejich vlastní osobnosti a názory na svět každého z nich. Jen jejich dcera, jak je u malých dětí dobrým zvykem, se na nové prostředí bez větších problémů dokáže adaptovat, a příjme cizí zem i nové černé přátele, s dětskou lehkostí za své vlastní. Možná právě proto, že se jedná o evropský snímek, vyvaroval se film zbytečného přikrašlování a kýčovitosti, do které mohl velmi snadno sklouznout. Místo toho vznikl přesvědčivě autentický retropříběh, kterému lze věřit (jedná se o autobiografii), že se tehdá kdysi dávno takhle nějak opravdu mohl odehrát. ()
Já si naopak myslím, že jsem viděl v minulém roce mnohem kvalitnější evropské filmy, jež by si Oscara zasloužily mnohem víc. Během těch 140 minut se stalo takové množství věcí, že kdyby měl film klasickou hodinu a půl, možná by to bylo zajímavé. Ano, odehrává se v pěkném prostředí, herci hrají přesvědčivě (zejména jsem si oblíbil domorodého kuchaře Owuora) a hudba je asi na celém filmu to nejlepší, ale nic to nezmění na tom, že jsem s hrdiny příběh příliš neprožíval, nijak mě nezasahoval a když se hlavní mužský hrdina bál o svou rodinu, nějak mi to bylo šuma fuk. Kromě zmiňované hudby jsem si oblíbil i subzápletku Owuora-Regina, jejichž loučení byla jediná emotivní scéna z celého filmu (a že tak nějak v evropské art produkci očekávám nával emocí). Dvěma slovy řečeno - docela nuda. ()
Tento film mě prostě zasáhl, dokázal mě vtáhnout do rodinného kruhu hlavních hrdinů a jejich problémů tak rychle a bezbolestně, že jsem uvěřila. Víc slov nenacházím. ()
Reklama