Scénář:
Pierre SugiuraKamera:
Jú WakabajašiHudba:
Kendži KawaiHrají:
Džun'iči Suwabe, Suzuko Hara, Rumi Ókubo, Kóki Učijama, Ajaka Suwa, Fumihiko Tačiki, Kósuke Meguro, Rjóko Ono, Nozomi Furuki, Micuru Mijamoto, Majuno Jasokawa (více)VOD (1)
Epizody(12)
-
Barakakodon (Wake: Genki na Kodomo) (E01)
-
Jamašika (Wake: Urusai) (E02)
-
Hitonmoči (Wake: Oiwai de nagerareru moči) (E03)
-
Šiman'oncadon (Wake: Šima no ojadžitači) (E04)
-
Unnioegi (Wake: Umi ni ojogi ni iku) (E05)
-
Josonmon (Wake: Tokio kara kita jacura) (E06)
-
Hisan'io (Wake: Kokjú na sakana) (E07)
-
Onde (Wake: Nenbucu odori) (E08)
-
Okage makučči šita (Wake: Ókega šisó ni natta) (E09)
-
Taččiikode (Wake: Minna de ikó) (E10)
-
Tokio ni imasu (Wake: Joseo) (E11)
-
Kaette kita urišika (E12)
Obsahy(1)
Aj napriek pomerne mladému veku sa Handovi Seišuovi podarilo stať profesionálnym krasopiscom, vďaka čomu je schopný žiť vo svete, po akom vždy túžil. To všetko sa však náhle zmení v okamihu, keď udrie veľaváženého kritika, ktorý jeho výstavu označil za neoriginálnu a fádnu. Handa je za tento prehrešok poslaný do úzadia, presnejšie na ostrov Goto, neďaleko Kyushu, kde spoznáva rôznorodé povahy dobrosrdečných dedinčanov, zbližuje sa s miestnymi deťmi a postupne sa začína učiť. (HDeer)
(více)Recenze (17)
Kdybych měla jedním slovem popsat tohle anime, nejspíš by nejlépe sedlo slovo hřejivé. Jedná se o dílko žánru "slice of life", tedy spíše uklidňující záležitost zachycující všední zážitky hlavního protagonisty, který je tak trochu upjatý, příliš hrdý smolař, který díky tomu, že okusí venkovský život a spřátelí se s místními, začne objevovat smysl života a následně formovat i své umění, kterému tak dá něco ze znovu nalezeného sebe sama. Krom toho ho neustále potkávají různé nehody a trapasy, mnohdy způsobené či vzniklé v souvislosti s přítomností místní sedmileté holčičky Naru, která si s ním neustále chce hrát,a jeho dům pojme za svůj. Komediální nádech anime je asi nejvýraznější, byť svou hloubku a příběh také má. Každopádně skvělý kousek pro zlepšení nálady. ()
Rozmýšlela jsem se mezi 3* a 4*, ale nakonec to prošlo s odřenýma ušima na 4*. Přece jenom to byla taková veselá pohoda, kde člověk nemusel nic řešit a když si chtěl odpočinout, tak mu to anime dovolilo. Sice se tam občas opakovaly prvky, které mi moc nesedly, ale v součtu je to velmi milé anime o ztracené duši, která se najde na malém ostrově především díky dětem. Prostě pokud nikam nespěcháte, chcete se nechat oblbovat dětmi a spíš se usmívat než umírat z napětí, tohle je správná volba. ()
Prchlivý kaligrafista Seišú Handa dostal od kritika snad až příliš tvrdou lekci (a také mu ji vrátil). Zchladit hlavu a probudit múzu se vydává kam jinam než na venkov. Zde skutečně nachází nevšední zážitky: Západ slunce, prsty vražené do zadku (jen přes kalhoty, takže jaoistky si mohou utřít sliny a vypnout stahování) a jiné radosti povedou jeho štětec nevídanými tahy. Náladu mu občas kazí jen malá rošťanda, hrdina pro změnu občas kazí náladu divákovi svým řevem. Zhlédnutými dvěma díly nejsem nijak pohoršen. Pokud se však v dalším průběhu seriál pokouší o větší produkci slz (a náznaky této hrozby tu jsou), bylo by třeba přistoupit k přísnějšímu hodnocení. 5/10 ()
Nemyslím si, že je zcela na místě vychvalovat hlavní tvůrce Barakamonu za jejich schopnosti – stačí ostatně pohlédnout do jejich filmografie a posoudit, jakými dalšími výtvory se ve svém portfoliu mohou „pochlubit“. Spíše si odvážím tvrdit, že při daném námětu v podstatě nešlo na tomto anime co zkazit, ledaže by měli tvůrci na to pokažení vysloveně talent. Spíše tedy než o precizně vyrobené anime se jedná o kousek, u nějž zkrátka tvůrci vsadili na stokrát osvědčené ingredience, jimiž věděli, že vykompenzují své průměrné tvůrčí schopnosti a zavděčí se co nejširšímu spektru diváků. Příběh o rozjíveném mladém floutkovi z velkoměsta, který se napravuje a hledá nový smysl života na tom největším vidlákově mezi srdečnými vesničany a ještě nezkaženými dětmi je prostě tutovka, která se snaží diváka zahřát u srdéčka svou rádoby bezprostředností a vytlačit z něj emoce, leč mnohem vydařenějšími kousky zhýčkaný idiot Hromino se spíš po většinu sledování cítil jako paní Ivana z Kolotoče, kolem které to celé jen plynulo. Scénář a napsané postavy, jejich psychologie a interakce, hloubka příběhu, kvalita animace, hudba – to vše se pohybuje ve vodách průměru daného žánru, což má za následek, že jsem sice během sledování ani jednou nevyletěl z kůže nad mizerným scénářem, na druhou stranu mi Barakamon ani ničím výrazněji neutkvěl v paměti – na rozdíl třeba od Gin no sadži nebo Usagi Drop. Pustil jsem, viděl jsem, smazal jsem. ()
Stylově, tempem, atmosféricky a pocitově podobně hřejivé jako Usagi Drop, Barakamon je familiérně výjimečný v konkrétnosti a jistotě dosahování divákovy spokojenosti. Oběma dílům se skrz nenuceně milé postavy daří odprezentovat ty nejhezčí lidské vlastnosti, donutí aspoň trochu zauvažovat nad definicí slova "štěstí" a vždy velkou část práce v tomto odvedou děti, které hlavním postavám navrací ztracené dětství a zároveň pomahá dospět. Spousta anime se snaží tvrdošíjně (a neúspěšně) předat poselství o tom, jak je důležité si život náležitě užívat, ale teprve Handův příběh jej efektivně, dojemně a průkazně prodává. Mix až sladkého humoru, panáčku slziček, civilizovanosti, uvolněného děje a celkově antihloupého chování všech postaviček různých věkových kategorií dokonale funguje, vše podtrženo šličnou kresbou venkovních exteriérů s ladnou, melodickou hudbou. Usagi Drop mě zasáhl hlouběji a silněji, nicméně Barakamon je stále neskutečně příjemná záležitosti, která pohladí, uklidní a potěší každou citlivější duši. ()
Právě jsem Barakamon dokoukal a nechce se mi rozepisovat :-) Třeba někdy jindy. Ale kdybych to měl shrnout - velmi slabý začátek, uvažování zda vůbec pokračovat, postupné nabývání úsměvu, pár slzí v oku (muška mi tam vlítla, potvora) a občasný, cca co týden, 20 minutový úsměv od ucha k uchu. Pro milovníky Mushi-shi, Natsume Yuujinchou, jak stvořené. Jediná výtka - nemá to "vyloženě hlubší myšlenku", což bych ale neviděl jako výtku :-) 85% ()
Velice příjemné anime se sympatickými postavami. Obzvlášť sám sensei je skvělý, stejně tak Hiro a obě středoškolačky. No a děti překvapivě taky nejsou tak otravné jak jsem se ze začátku obávala. Originalita, feel-good atmosféra, vtip, dokonce se místy najde i pár dojemných scén. Příběhu moc není, ale to u podobných oddechovek vůbec nevadí. Pěkná animace a soundtrack. Spokojenost. 8,5/10 ()
Barakamon je milé anime, ktoré sa na nič nehrá a zameriava sa len na jednu tému a tou je život Handa Seishuu. Handa je kaligrafista a celý jeho život sa prispôsobil ťahom jeho štetca. Lenže bol držaný ďaleko od ľudí a tak sú jeho ťahy, alebo jeho technika je príliš strojová ako z učebnice. Handa je teda živým príkladom človeka, ktorý obetuje celý život jednej veci. Hlavný hrdina má, ale problém v tom, že si život málo užíva. Je presne vidieť aké dieťa dokáže splodiť prísny otec a ochranárska matka. Preto by som pripísal tomuto anime dostatočnú hodnovernosť. Barakamon nejde úplne na kosť, ale všetko robí tak aby príjemne diváka objímalo a ten aby sa cítil skoro po celú dobu anime príjemne. Na konci samozrejme potom prichádza pekné predvídateľné rozuzlenie (alebo krásne rozuzlenie a pre mňa bolo predvídateľné). Týmto chcem povedať, že sa nedejú závažné udalosti a anime sa nesnaží ísť do hĺbky problémov hlavného hrdinu tak aby diváka znepokojilo. V Barakamon zaznejú životné pravdy, ktoré môžu niekoho nasmerovať správnym smerom v živote. Takže Barakamon má do určitej miery náučný charakter. Zjednodušene povedané v celých dvanástich dieloch ide o nájdenie samého seba a svojej vlastnej cesty životom. A čo ostatné postavy? No dá sa povedať, že sú len kvalitné "krovie" či komparz pre vtipné situácie. Preto som napísal, že kvalitné lebo vedľajšie postavy vôbec nie sú zlé. Naru je milé malé "huncútske" dievčatko, ktoré hlavnému hrdinovi vždy povie okamžite čo si myslí. Preto je Naru výbornou postavou a Handa síce získava od nej len názory s pohľadu malého dievčaťa, ale o to sú lepšie. Handa síce je už dospelý dvadsaťtri ročný muž, ale vo veľa situáciách sa chová ako dieťa a v tomto anime v podstate konečne dospieva. Opäť toto anime (ako som si ja zvykol) porovnáva ľudí čo majú talent v niečom s tými čo v ničom nevynikajú. V neposlednom rade je v ňom cítiť radosť zo života. Tiež sa dá zamyslieť nad silou zmeny prostredia. Ak človek zmení prostredie a zmení ľudí, ktorými je obklopený často môže vidieť úplne iný nový svet. Čo sa týka hudby tak to sa mi páčil opening aj ending. Keby sme v škole (od 1 do 5) opening aj ending by mal u mňa známku 2. Hodnotenie prečo štyri (4) hviezdy? Nešlo sa úplne do hĺbky a anime teda plní charakter príjemnej oddychovky, ktorá je náučná a učí ľudí hodnotám ako nájsť sám seba a porozumieť sebe samému. Barakamon si zaslúži viac ako štyri hviezdy, ale na päť to u mňa nie je a teda hodnotenie je (Hodnotenie 4,5). ()
Barakamon ani nelze příliš poutavě popsat. Je to 12 dílů všednosti na jednom obyčejném ostrově téměř odloučeném od civilizace. Náš tokijský hrdina Handa se zde ocitá poté, co mu jedna nemilá událost téměř zničí kariéru profesionálního kaligrafa a doufá, že zde najde klid na práci. A zatím co pln vzteku a zklamání marně hledá inspiraci, tak nalézá trochu důležitější životní hodnoty. A to je vše. Celý seriál prakticky jen sledujete, jak se Handa adaptuje na vesnický život, hraje si s místními dětmi a vytváří si vztah k hrstce zdejších obyvatel. Vše samozřejmě podáno odlehčeným způsobem s naprosto skvělým humorem, který se mi přesně trefil do vkusu. Pokud hledáte feel good slice of life komedii, tak jste našli super kousek. Speciálně pokud jste introvertní povahy. :) ()
Barakamon Obamamon... chňá chňá, to jsem zase jednou vstal z postele vtipnou nohou. Jedná se o typické japonské anime - velice slibný začátek, který se postupem dílů rozplizne v stereotypní, nikam se nevyvíjící děj. Samozřejmě obsahuje jemné erotické narážky, které Evropanovi připadají zvrácené, ale Japonci nejspíš ani nemrknou. Hlavnímu hrdinovi musím zatleskat za jeho vytříbenou reakci na hanění svého díla, byť tomu postaršímu pánovi nemusel hned jednu vrážet pěstí, stačilo mu přeci jen zlomit hůl, vzít brýle, předběhnout ho ve frontě v krámě nebo se vydávat před pošťačkou nesoucí mu důchod za jeho vnuka. Jinak škoda, že nepochopil pravou příčinu své deprese, ze které se jel léčit na venkov... kaligrafie, totiž trávit celé dny tím, že se snažím načmárat novým způsobem něco, co jiný napsal, přece nemůže nikoho uspokojovat. ()
Nevim proč 5. :) ()
Příjemné, oddychové anime. Sice mi sem a tam ta holka vadila, ale přežila jsem ji. Handa mi byl hodně sympatický - vžila jsem se do jeho duše a potom to utíkalo jako po másle. Délka tohoto dílka byla příjemná. Celkový dojem? Rozhodně se na to podívám znovu, ikdyž budu muset tu holku přetrpět. ()
Neskutočne príjemný seriál plný nostalgie, priateľstva a životných múdrostí. Postavy ktoré niesu len jednorozmerné stereotypy, pekná animácia a chytľavý soundtrack. Škoda len, že príbeh nieje trochu komplexnejší a nejde viac do hĺbky. Oddychová záležitosť 4* ()
Už u druhého dílu jsem poznal prostý průměr, ale už jsem věděl, že to prostě dokoukám. Ta pohoda si drop nezaslouží. ()
Začátek je dokonalý, frenetické výlevy arogantního mladého mistra kaligrafie nemají chybu a celé to začíná dosti slibně. K seriálu jsem se dostal přes zájem o japonskou kaligrafii, čekal jsem tedy, že se zde dozvím více o její podstatě a filosofii a částečně jsem byl v tomhle ohledu spokojený. Člověku je chudáka Handy, zmítajícího se v agonii ega a pochybností, někdy až líto... ale co si budeme povídat, je to prvotřídní sranda! Aneb sto způsobů jak něco zpackat v podání nepříliš praktického umělce. I přes krátký rozsah seriál postupně bohužel ztrácí na síle a vyznění je poněkud banální. Ale i přesto je Barakomon povedené krátké dílko, které stojí za to především kvůli prvním několika epizodám (Naru se cítí být dospělá, protože se naučila číst Katakanu a Hiraganu... a pak zjistí, že existuje něco jako Kanji :D ). Určité můžu doporučit fanouškům Natsume Yuujinchou a podobných poklidných záležitostí. Poznámka či přání nakonec: Kéž by vznikl seriál ve stylu Mushishi zabývající se kaligrafií, to by byla nádhera! Morousové jako já by si pochutnali :) ()
Barakamon vie, kedy a ako má diváka rozosmiať. Drží sa svojich žánrových zaradení, zbytočne neexperimentuje. Čo v začiatku sľúbi, to dodrží. Dej je jednoduchý, priam nerozvinutý. Mladý kaligraf musí nájsť sám seba na ostrove plnom „akčných“ detí. Vedľajšie postavy sa nevyvíjajú, ale to nie je ich úlohou. Majú pôsobiť na protagonistu. Ten nám dozreje tak, ako sme očakávali, hoci... Veľmi dobre sa mi počúval opening s endingom, proti animácii taktiež nemôžem povedať krivého slova. Myslím, že si to zaslúži pomerne vysoké ohodnotenie, vzhľadom na to, že takýchto anime je vždy málo. (Aspoň ja mám taký pocit.) Bolo to krásne leto bez fanservisu. ()
Reklama