Obsahy(1)
Umělecky laděný "dokument z cest" a současně osobitou meditaci nad životem všech obyvatel naší planety natočil kameraman, scenárista a režisér Ron Fricke, který se podílel také na vzniku slavného dokumentárního snímku Koyaanisqatsi. Stejně jako jeho tvůrce Godfrey Reggio, vybral si i Fricke pro název svého filmu slovo z jazyka přírodního národa: baraka znamená v nářečí kmene štěstí, vůni, dech, ale i "esenci života, z níž pramení evoluční vývoj". Filmové záběry zachycují tvář Země v její neobyčejné různorodosti. Po počátečních scénách opic u horských pramenů, přes náboženské obřady, lidské konání i nedotčenou přírodu v různých koutech světa. Jaksi mimochodem se vedle sebe objevují starobylé chrámy v Kambodži, jihoameričtí indiáni, zatmění Slunce, činná sopka, skalní útvary v Utahu, australští domorodci, mračna valící se přes pohoří, rituální omývání Indů na břehu Gangy i spalování mrtvých, zvyky a slavnostní tance Masajů v Africe, ptačí hejna v letu nad jezery, leguáni na Galapágách, mořský příboj. Ve velkolepém příběhu obrazů vystupují i egyptské pyramidy a nacistické koncentrační tábory v Polsku. Nakonec přichází kriticky laděný pohled na zautomatizovanou západní civilizaci: anonymní "řeka" aut a lidí na amerických ulicích a v japonském metru je srovnávána s pohybem a tříděním kuřat na dopravních pásech v drůbežárně. Výtvarně dokonalému obrazu pomáhá spoluvytvářet atmosféru hudba, na níž se podíleli Brendan Perry, Michael Stearns a Lisa Gerrardová. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (274)
Tento dokument mě přikoval k obrazovce už od první minuty. Pro mě jeden z nejlepších a nejsilnějších dokumentů, co jsem viděl. Tady je vidět, že opravdu k vyjádření pocitů není třeba říci ani jedno slovo. Až tady na ČSFD jsem si uvědomil, že je to natočeno v roce 1992 a po vizuální stránce to je nádhera! 9/10 ()
napopáté stále stejně dobře - tento film je naprosto uklidňující a naprosto povznášející instantní zážitek i po několikerém shlédnutí ... PS: když už se to tady hojně zmiňuje tak podotýkám že qatsi sérii miluju ... PPS: kdosi tady píše že jednotlivé obrazy Baraky nejsou nijak propojeny - ten člověk nemá buď oči nebo mozek - 9/10 ()
všechno a nic v devadesátiminutovém balení.. několik krásných záběrů, výborná zrychlená část o masovosti a hektičnosti dnešního moderního světa, ale jinak nuda, nuda, nuda.. jako celek to na mě zkrátka nezafungovalo.. ()
Abych pravdu řekla, tenhle film mě většinu času neskutečně děsil, ale asi tím správným způsobem. Způsobem 'nemůžu-od-toho-odtrhnout-oči'.. ()
Fascinujúce obrazy rôznych ľudských národov, kultúr a spoločenstiev, ktoré však pôsobia dosť staticky. Ich výpoveď je pravdivá, ale málo trúfalá. Čo sa ale hudobnej zložky týka, tá je dokonalá v každom ohľade. Vidieť to tak na veľkom plátne, dávam určite vyššie hodnotenie, no a nebyť tých neduhov, ktoré som vyčítal, bolo by to za maximum. ()
Ano, jen čtyři a ještě k tomu slabší... Baraka je tříšť úžasných, úžasných střepů, které ale do krásné vázy nesložíte, i když to první půlhodinu vypadá, že to půjde. Jenže pak je mnohovrstevná esej o všudypřítomné nadčasové pokoře dost podivně a nesouměrně zkombinována s pokorou zcela prostým a příliš jednoznačným pohledem na některé křiklavě záporné křiklavosti současného a rozbitý koncept je až v závěrečné třetině snaživě, ale ne zcela dotaženě spojen v jakýstakýs celek. Během filmu jsem se mnohokrát začal rozehřívat... a pokaždé to dopadlo stejně, dříve nebo později jsem měl pocit, že tyhle dva krásné obrazy po sobě neklouzají, ale drhnou a ztrácejí lesk, že by bylo lepší, kdyby ten první trval déle i na úkor toho, že ten druhý vůbec neuvidím. Byl bych v hodnocení ještě o jednu hvězdičku přísnější, ale alespoň to již zmíněné zosobnění pokory (pro mne hodnoty jedné z nejvyšších... a v současném světe kolem mne bohužel hodnoty odcházející) nakonec film v poslední části znovu rozvinul a obloukem propojil s úvodem a vlastně, docela vynalézavě, s prostřední částí . A nejlepší segment? Ten úplně první... s nehybným malým rezavým primátem v teplé lázni horkého zřídla v srci mrazivých(?) velehor... geniální... ty pocity... takhle nějak prociťuji současně a vcelku své spojení s Tvůrcem a vším okolo a současně hájím svou individualitu.... ()
O 19 rokov po tomto diele vznikol dokument Samsara, ktorý je dosť podobný, no z môjho pohľadu omnoho lepší a komlexnejší. Tu sa mi zdalo, že sa niektorým veciam venovali aj viackrát a niektoré veci vynechali, každopádne tento tajomný štýl, priam mystický, ten nadhľad, to je fascinujúce až strašidelné. Ako dokument to môže byť, no mohlo to byť aj lepšie, no neskoršie diela to už nejak doplnili. ()
Překrásné, avšak uspávající. ()
Není to film "ve stylu" Koyanisquatsi či Powaquatsi, ale film dost drsně vykrádající oba tyto filmy. Dobrá třetina všech záběrů vypadá jako nepoužitý "odpad" výše jmenovaných. Navíc Glassova hudba není na rozdíl od hudby použité v Barace jenom doprovodem "pod obrázky". ()
Výstižný tuzemský distribučný názov. Baraka je naozaj odysea Zeme. Film, ktorý nepotrebuje dej, scenár, profesionálnych hercov a aj napriek tomu dokáže sprostredkovať širokú škálu pocitov. Predkladané obrazy neraz vyrážajú dych, inokedy nútia k zamysleniu. Od netradičných krás prírody až po úskalia ľudského života. Do detailu precízne prepracovaný film/dokument (posolstvo), ktorý aj bez slov predkladá silné témy na zamyslenie, napriek neustále sa meniacim obrazom z rôznych kútov sveta pôsobí maximálne kompaktne a premyslene. Pútavých 95 minút navyše doprevádzaných perfektnou hudobnou zložkou. Toto naozaj nedokáže vytvoriť každý, to chce talent. CELKOVO: 4* (PS: škoda, že „pokračovanie“ Samsara z roku 2012 si už nedokázalo udržať takú kompaktnosť, ani myšlienku) ()
Asi jsem na nízké duševní úrovni, ale mě to absolutně nezaujalo. Po hodině jsem se už nemohla dočkat konce a jediné, co mě opravdu zaujalo, byl pohled do koncentračního tábora. I když ti úplně první domorodci také nebyli špatní, líbilo se mi, jak měli hezky secvičenou choreografii. Proč 3*? Musím uznat, že jde o nádherné záběry (ovšem ne jedinečné) a hudba je úžasná, skvěle ke scenériím pasuje. Jinak mě ale film nudil.. Ačkoliv první půlhodina by se dala celkem efektivně využít k meditaci... ()
Jednoznačně jedna z nejpůsobivějších vizualizací, které jsem viděl. Ne pro každého je ale tenhle šálek čaje. Úžasné záběry a pohledy na naši civilizaci. Jedinečné dílo, které dává možnost se zamyslet, ale i pokochat. ()
Oku lahodící dokumentární videoklip s příjemným hudebním doprovodem. Úchvatné záběry matičky přírody se umně střídají s pohledy do lidského mraveniště. Vizuální skvost, který člověka nutí přemýšlet. Dlouhé a široké přechody pro chodce, populační nerovnováha, čím dál více aut nebo nešetrné zacházení s produkty drůbežárny. Jsme tak konzumní, řekl člověk přilepený k obrazovce a šel si dát kuřecí hambáč. A co vy, třídíte odpad? Netlem se nebo ti takovou lajsknu. Abychom se na takovou přírodu jednou nedívali jen v té televizi. Situace není ideální, ale také není černá. Lidstvo o takových věcech občas přemýšlí. Ochrana životního prostředí, investice do obnovitelných zdrojů energie, postoj lidstva k přírodě se mění. Snad naši Zemi zachráníme, byla by to škoda ji zničit, obzvláště pokud je naše planetka unikátem vesmíru. ()
Já jsem Reggiovy filmy neviděl, takže se mi tohle prostě líbí..až budu mít to štěstí, možná těch pět hvězd nějak zredukuju..uvidíme, uvidím-li.. ()
Co mě na těchto filmech fascinuje, to je propojení všech aspektů života na naší Zemi. Jsou zde krásné scenérie, které vytvořila příroda, scenérie, které jsou výsledkem lidské činnosti, jsou zde lidé a jejich činnosti, zvířata, rostliny, prostě všechno. Tématem filmů je hudba a svět a podle toho také vypadají. Jen těžko se zde hledá nějaká jednotná linie, pokud zde vůbec nějaká je. Filmy se pak navzájem neskutečně podobají, ale rozhodně to nejsou kopie. Záběry v obou filmech jsou naprosto jedinečné, i když podobná témata se zde hledají poměrně snadno. Člověk a jeho vliv na přírodu je rozhodně jedním z nich. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2013/02/baraka-odysea-zeme-1992-70.html ()
Poněkud zdlouhavé, některé záběry až nechutné a mnohe absolutně ničím nezajímavé a nudné... ()
"Líbilo" se mi to až když jsem pochopil, že mám vypnout mozek a i tak mě štvalo, že mi režisér cpe jednoduchou pointu klidně 10 minut v kuse. Co říct? PRVOPLÁNOVOST a SAMOÚČELNOST především. ()
Krásné záběry přírody, kráteru sopky, vodopádů..., ale to prostě nestačí !! V podstatě jsem věděl do čeho jdu a přesto jsem se po pár minutách začal šíleně nudit. Ještě, že se dá na DVD zrychlit obraz :) Začal jsem na 2x, potom přeřadil na 4x a poslední minuty (nemůžu si pomoct, přestřelená stopáž jak prase) už jsem profičel 8x. Jít na Baraku do kina tak si asi hodím mašli !! Je mě to líto, ale pokud mám být objektivní nemůžu dát víc než 40% ()
Moje první setkání s filmem podobného druhu. BARAKA je němou výpovědí o současném stavu světa. Nepřipadá mi, že by se nás nějak snažila vyloženě kritizovat. Jen nám ukazuje obrázky, ke kterým si můžeme vytvořit svůj názor. (89.) ()
Až budu chtít něco podobného znovu, pustím si cd a začnu si prohlížet fotky. ()
Reklama