Režie:
Gillian RobespierreScénář:
Gillian RobespierreKamera:
Chris TeagueHudba:
Chris BordeauxHrají:
Jenny Slate, Jake Lacy, Gaby Hoffmann, David Cross, Richard Kind, Polly Draper, Paul Briganti, Crystal Lonneberg, Suzanne Lenz, Gabe Liedman, Jennifer Kim (více)Obsahy(2)
Donna přes den pracuje v knihkupectví a po večerech baví obecenstvo brooklynského klubu jako stand-up komička. Po jednom ze svých výstupů se dozvídá od svého přítele, že se s ní rozchází. Donna se opije a ještě týž večer skončí v posteli s Maxem, se kterým se náhodně seznámila v baru. Ráno, zatímco on ještě spí, z jeho bytu uteče. Po několika týdnech zjistí, že je těhotná. Zároveň jí její zaměstnavatel oznámí, že knihkupectví končí. Donna se rozhodne pro potrat. Mezitím se znovu setká s Maxem, který jí je sympatický. Chce mu říct, co se stalo, ale neodhodlá se k tomu. Místo toho ho pozve do klubu, kde se o svou situaci podělí veřejně na jevišti s obecenstvem. Max v průběhu vystoupení z klubu odchází. (Nova Cinema)
(více)Recenze (31)
Nejako ma všetky tie indie filmy v poslednej dobe unavujú. Niekedy mám pocit, že ich jedinou prednosťou je, že pôsobia ako dokonalé anti-klišé, no občas mi to príde ako keby až nasilu. Presne ako v tomto filme, ktorý ma ničím podstatným nezaujal. Veľa som si sľuboval aspoň od prostredia stand-up comedy, no to čo predvádzala Donna bolo stand-up embarassing. Scenár mi prišiel celkom fajn, ale film ako celok dosť nezaujímavý a samotná postava Donny ma nehorázne iritovala tou neustálou potrebou rozprávať o sebe v tom pseudo funny štýle... ()
Pohlazení šmriglpapírem po holé kůži, protože hlavní hrdinka mi po celou dobu přišla naprosto nesnesitelná, nevtipná a lacinným způsobem vulgární. Dějově klasická indie šablonka, nic překvapivého. ()
No pane, američanka, která mě nenudí ani neagituje ani nebrečí a ještě umí pobavit, stalo se a já tleskám ()
Nedělní indie pohlazení po duši. Pokud máte americkou nezávislou scénu rádi, tak tohle patří mezi to nejlepší z posledních měsíců. Originální tah, že hlavní postava je stand-up komička, takže to glosování a vtipné průpovídky mají opodstatnění. ()
50% ()
Jediné čo trocha vylepšilo body bol dobrý záver. Čakal som niečo cukríkové v štýle ružovej knižnice, no našťastie rozuzlenie dostalo reálnejší nádych. Avšak dejová linka mi prišla až zúfalo nezávislá, s častou nudou, banálnymi situáciami a "prdiacimi" vtípkami, ktoré síce boli zo začiatku trocha zábavné, no rýchlo sa z toho stala rutina - mdlé a nezáživné. Priemer. 60/100 ()
Rob Royove ''Nedělní indie pohlazení po duši.'' ihned' prebudilo moju pozornosť a dobre som urobil, ked' som sa do toho pustil, pretože okrem toho, že hlavná predstaviteľka Donna je C.R.A.Z.Y., ale je i sexy, čo je moja obľúbená kombinácia u žien a samo o sebe, tiež nádherné pohladenie po duši... ()
Donna by bola skvelá úloha pre Zooey Deschanel. Hrá ju Jenny Slate, skôr Ellen Page typ, navyše bez jej krásy. Nesympatická herečka. Stand up dáva, je vtipná a má v sebe niečo chlapského (opak nežného), celý čas na mňa pôsobila ako dominantná lezbička. V romantickej roli sa s ňou nejak neviem vyrovnať. Scenár dosť v pohode ()
Pre podobné malé jú es good eeling filmíky sa slovenský dabing vôbec, ale vôbec nehodí. Niežeby bol zlý, to nebol, ale proste jedine v angline sa to myslím dá pochopiť tak, ako to tvorcovia zamýšľali. Jasné, že toto platí všeobecne, ale proste pri niečom, čo sa nejak vzdialene blíži k mumblecoru (či ako sa to píše) to platí dvojnásobne. Inak hlavná hrdinka mi pripadala zaujímavá tým, že asi každému bude zo začiatku nesympatická a síce sa príliš nevyvíja, ale človek si na jej atypickosť zvykne a začne chápať aj toho jej nápadníka. No hold ženy do tridsiatky a decko, to v dnešných časoch nejde dokopy. Treba si zvykať. ()
Přesně ten film, který si představím pod pojmem "indie". Zábavné, reálné, dojemné a bez servítek. Jenny Slate se rozhodně vyplatí v budoucnu sledovat. ()
Jenny Slate nemusí každému sadnúť, ale mňa v normálnom živote bavila veľmi, bola naozaj vtipná ... paradoxne výstupy na javisku som takpovediac pretrpela. Fakt príjemné prekvapenie s neopozeranými hercami, bavilo ma veľmi. ()
Jenny Slate podává v rámci komedie fakt vynikající výkon, jakej byste v tomhle žánru v Hollywoodu opravdu často špatně hledali. Celkově jedno z nejsympatičtějších děl, které jsem poslední dobou viděl, kterému jsem vděčný hlavně za svižnost a stručnost děje. (Vidíte, vy ostatní režiséři? Komedie nemusí mít 3 hodin a 20 zápletek). Nadprůměrná podíváná rozhodně. ()
Zajímavý, jak se tu komentující docela úhledně dělí na ty, co Donna celou dobu "hladila po duši", a naopak na ty, kterym byla od počátku protivná. Já tu jsem, abych zastával oba tábory. Na jednu stranu se hlavní hrdinka, zvlášť na stand-up komičku, vůbec neumí vyjadřovat a její neustálý "like" mi fakt dralo uši; na stranu druhou se mi postupem času dostávala víc a víc pod kůži, až to nakonec celý relativně klapalo. Žádný indie terno se nicméně rozhodně nekonalo. ()
Tyhle manipulativní typy romantických "komedií", který celou dobu v základu prorůstá hořko sladkej kořen, jakože tvůrci moc dobře věděj, že život není legrace a že se to nejdůležitější musí těžce vybojovat, mě začínaj denervovat. V kolonce žánrů by tak mělo být ještě připsáno DRAMA, pak bych měl aspoň šanci se tomu vyhnout (úplně mně stačí pozorovat svůj vlastní život totiž). Radši dám vždy přednost třeba totálně povrchnímu, ale nic nepředstírajícímu filmu Jedna za všechny než těmhle existenciálním bůlšitům. ()
Má křehká iluze o tom, že ženy serou motýlky a chčijou duhy, byla definitivně rozmetána na kousky. Obvious child je civilní indie se všemi svými klady a zápory. Jako ryze kladný prvek se dají považovat výkony hlavních představitelek. Dámy statečně přemohly handicap svého pohlaví a vagínosračky, co vypouštějí z úst, jsou díky jejich až "lidskému" úsilí nadmíru přirozené, imaginativní a poslouchatelné. Rovněž je tu otázka politické korektnosti, která ve víru zmíněných vagínosraček dostává pěkně na frak, což je chvályhodné, neboť politická korektnost je popkulturní alternativa kapavky. Na druhou stranu je zde typický žánrový nešvar- plytká a přímočará dějová linka, která snímek řadí do dlouhé linie nezávislých srágor, jež nás nenadchly ani neurazily. Dobrá, nebudu kecat, trochu mě to nadchlo - poslouchatelné vagínosračky jsou přece jev, co se vidí jen párkrát za život. ()
Neotřelé, vtipné, milé, zajímavé. ()
Ten úvod mi celý film tak zprotivil, že jsem se do něj nemohl dostat tak, abych si druhou polovinu, nebo spíš poslední třetinu užil tak, jak by si snímek zasluhoval. Postavy mi na začátku byly tak protivné, hlavně hrdinka filmu, že jsem se celou dobu cítil otrávený. To se vezlo celou dobu, a tak jsou dojmy spíše rozpačité. ()
SPOILER Za tú maximálne trápnu stand up comedy ktorú predvádzala hlavná hrdinka by som išla s hodn.výrazne dole ,ale vyrovnáva to fakt,že si to dieťa na moje veľké prekvapenie predsa len nenechala aj ked, prisahám,že to spelo k pravému opaku a aj ruku do ohňa by som za to dala a spálila by som si ju,to mi verte.Snímok,ktorý neurazí,ale ani ničím nenadchne.Scenár akoby vystrihnutý zo života.Ktovie odkiaľ scenáristka a režisérka v jednej osobe čerpala inšpiráciu,všakže... ()
Milá, krátká komedie jejíž kouzlo mě bohužel jaksi minulo. Hlavní postava samozřejmě zajímavá a líbivá, ale od filmu chci asi trochu víc. Navíc to spíš působí jako pilotní díl seriálu, než jako plnohodnotný snímek. ()
Pro mě absolutně nekoukatelné. Po půlhodině vypnuto. Jako já už ve filmech občas narazil na herečky, které mi byly fyzicky odporné, ale na tomhle čemsi bylo špatně úplně všechno. Maximálně škaredá ženská + jako postava nevychovaná, vulgární, protivná a ve výstupech nevtipná. A úplně nejhorší je, když si taková hnusná ženská neuvědomuje, že je hnusná a myslí si, kdoví jak není sexy. Fuj! ()
Reklama