Režie:
Pierre Granier-DeferreKamera:
Walter WottitzHudba:
Philippe SardeHrají:
Jean Gabin, Simone Signoret, Harry-Max, Yves Barsacq, Annie Cordy, Carlo Nell, André Rouyer, Jacques Rispal, Georges Mansart, Nicole Desailly (více)Obsahy(2)
Předměstí Paříže, které neúprosně bourá postupující moderní výstavba. A stejně jako se rozpadají domy, rozpadají se i poslední zbytky lásky a přátelství dvou manželů, bývalých cirkusových artistů. Jejich soužití je plné schválností, krutostí a citového zraňování. Oboustranný unavující „teror“ se stupňuje a nabývá tragických rozměrů. Film Kočka režiséra Pierra Graniera-Deferra, natočený podle Georgese Simenona, je především hereckým koncertem Jeana Gabina a Simone Signoretové. Oba byli za svůj výkon oceněni na filmovém festivalu v Berlíně. (Česká televize)
(více)Recenze (90)
Takový závěr manželského soužití by si asi nikdo nepřál. A proto je právě důležité vidět kam až může nesnášenlivost mezi manželi, po dlouhých letech soužití, dospět. A není k tomu potřeba ani fyzické násilí. Hudba P. Sardeho v pozadí nádherně podkresluje tohle smutné drama. ()
Jean Gabin a jeho milovaná a zároveň nelichotivá žena Simone Signoret ke které i přes všechnu křivdu a nesnáze v manželství miluje a chce s ní bok po boku být v dobrém i zlém. Příběh o skomírajícím manželstvím kterému nemuže nic pomoct pro jeho záhranu. Aspoň do určité chvíle než rozhřešení přinese smrt. ()
Do tichej domácnosti manželstva v pokročilom štádiu sa pripletie mačka. Je sa potom aspoň o čom hádať, a stále vidno, že bez seba navzájom nedokážu žiť. Film človeka nenaplní optimizmom, či už je v manželstve, alebo sa doňho ešte len chystá. –––– Není lehké stárnout. – Ne, to není. ()
Jeanovi Gabinovi jde ten protivnej zapšklej starej dědek fakt dobře. Jenom prostě nepochopim, jak pak mohl tu kočku prostě vyhodit do popelnice. To je asi nějakej francouzskej zvyk. (75%) ()
Nelehky, pomaly film francouzskeho stylu, se spickove hrajicimi Simone a Gabinem. Velke doporuceni tem, kdo se neboji komornich filmu o dvou hercich a dvou interierech. ()
Ráda se dívám na filmy, které jsem viděla v dětství a nezapomněla jsem na ně. Tenhle k nim patří. Tehdy mě zaujala ta obrovská koule, která bourala staré domy a nyní mi došlo, proč tam ty záběry s ní byly. Ta tvrdost a neúprosnost, se kterou je ničeno všechno to krásné, co tu kdysi bylo. Platí to jak o domech, tak o vztazích. ()
Tak takto by som nechcel žiť v dôchodku. Bohužiaľ , ale takto to aj dopadá.... Film bol mrazivý......85%. ()
Herecký koncert. Za všechny skvělé Gabinovy filmy okomentuji Kočku, protože právě v ní je krásně zobrazena quintessence Gabinova herectví bez mimiky a s minimem gest a přitom vždycky s opravdovým výrazem a ztotožněním se s rolí. Simone Signoret je také vynikající herečka. Jejich výkon tvoří tento film, jako na Gabinových výkonech byla postavena většina filmů - a tvoří ho tak dokonale, že z něj dělá jedno z nejlepších psychologických dramat, které jsem kdy viděl. ()
Bohužel zub času na tomto filmu poměrně zapracoval. Po přečtení zdejších nadšených komentářů jsem čekal mnohem větší "psychárnu". To co jsem viděl já, byl smutný film o stáří, lásce a nenávisti. A o papouškovi nepadlo jediné slovo. ()
Mrazive minimalisticke psychologicke francouzke drama o manzelich, kteri spolu nedokazi vyjit. Gabin a Signoretova ukazuji herecke mistrostvi v tomto snimku. Vyborna je i ustredni melodie. Pro nastavajici novomanzele povinnost :). ()
Až se člověk sám sebe ptá, jestli to stojí za to riskovat - když ve společné prohře vidí jedno stáří týrat druhé; když vzpomínky nepřinášejí útěchy; když život prožili jiní lidé, než ti, kteří teď chřadnou. Když naděje, štěstí a radost tak ochotně strkají hlavu na špalek. Až člověku vyschne v ústech. Možná, možná, že je dobře bez lítosti strhnout zdi domu, který vyslechl příliš mnoho konverzací, jejichž rámec určoval tikot hodin. ()
Psychologické drama o dvou starých lidech, kteří spolu žijí, ačkoliv se nesnáší. Nekomunikují spolu, dělají si naschvály, likvidují domácí mazlíčky a už jen tak vedle sebe čekají na smrt toho druhého. Podobné filmy jako KOČKA NA ROZPÁLENÉ STŘEŠE, KDO SE BOJÍ VIRGINIE WOLFOVÉ či kRAMEROVÁ VS. KRAMER jsou proti tomuto jen slaboučká dramata. Podle mě tom napomáhá i krátká stopáž, a tak film působí na diváka velice svižně. A kromě hlavního tématu je film zajímavý i tím, že zde můžeme vidět unikátní pohled na rozbourané pařížské předměstí, které se mění na panelovou džungli. [558. hodnocení, 62. komentář, 83%] ()
Pro mě zklamání způsobené tím, že jsem čekal něco jiného - určitě více emocí. Jenže tenhle manželský pár je spolu zkrátka už moc dlouho a nějaké vyhrocené emoce už nemá zapotřebí. Ve výsledku to však působí mnohem skutečněji, než nějaké hysterické scény, což je podpořeno i minimalistickým herectvím Gabina a Signoretové. Co mi ovšem lezlo hodně na nervy, byly dlouhé scény na práci na staveništi, náklaďáky, boření domů atd. - jasně, má to svůj smysl, ale každému ta souvislost se vztahem ústřední dvojice dojde hned na začátku... ()
Psychologický film o rozpadávajúcom sa vzťahu muža a ženy. Nič pre depresívne povahy. Vhodné pre študentov psychológie. Mal som pocit, že Jean Gabin sa v tejto role našiel. ()
Jednoduchá a veľmi čisto podaná sonda do rozpadnutého vzťahu dvoch zatrpknutých bytostí. Herecké výkony a poňatie filmu presvedčivé. Tento málo známy "prachom zapadnutý" film určite odporúčam :-) ()
Mistrovsky ponuré a skličující líčení života dvou stárnoucích manželů, jejichž smutný konec dokonale ilustruje okolí mizející staré Paříže. Paralela již téměř zemřelého vztahu s bouracími koulemi a buldozery, které stejně tak dávají odejít malebnému předměstí je děsivě trefná. Člověku se z toho až svírá žaludek. SPOILER: Tragický závěr, jenž je zde již od počátku zjevný se zde paradoxně stává happyendem, zvláštně podtržený posledním kouskem citu, který je jeden partner schopen poskytnou druhému. ()
Pro mě poněkud zklamání, z celkem nadšených komentářů a poměrně vysokého ohodnocení jsem čekal víc. Takhle to bylo pouze drama o dvou postarších lidech, co jsou spolu už jen ze setrvačnosti a jako poslední kapka poháru dlouhodobě hromaděné nenávisti byla číča jednoho z nich... ()
Tak blízko sebe a tak vzdálení, smutný konec a důkaz , že vášeň je sestra nenávisti. Ještě teď , když chci o tomto filmu psát, vybavím si její zlost i jeho rezignaci. Užasné.. ()
Hloubková sonda do duše nemilované ženy, která své neštěstí mění v nenávist ke všemu co by její chladný manžel mohl mít jen trochu rád. ()
Tak tento príbeh ide absolútne mimo mňa, úvodná pasáž absolútne špatná s negatívnym vplyvom na diváka. Zabudnúť na tento snímok, pretože meno Jean Gabin si treba pamätať vo skvostných úlohách. ()
Reklama