Režie:
Georges LampinScénář:
Claude AccursiKamera:
Jean BourgoinHrají:
Jean Marais, Eleonora Rossi Drago, Cathia Caro, Nadja Tiller, Liliane Bert, Jean-Pierre Léaud, Robert Dalban, Jacques Marin, Dominique Davray (více)Obsahy(1)
Intriky kolem něj byly ve znamení smrti, ale on se smál, zpíval a zachraňoval krásné ženy... Příběh plný lásky a statečnosti se odehrává v době války mezi Francií, které vládne „milovaný“ Ludvík XV., a Rakouskem císařovny Marie Terezie. Tento válečný stav bývá označován jako „války v krajkách“. Hrdinou je prostý muž z lidu, básník a trubadúr La Tour, který táhne po kraji se svou komediantskou károu a skupinou herců. Po cestě zachrání komtesu Malvínu d’Amalfi z rukou tureckých janičářů. Po posměšném kupletu na krále je La Tour zbičován – projde uličkou. Pomstí se zcela po svém, ukradne přímo z ložnice Marie Terezie zástavu francouzského krále, která byla den předtím ukořistěna, čímž potupí vrchního velitele jízdy Saint-Severa. Povýšení do šlechtického stavu mu přidá jen nepřátel a úkladů… jeho dobrodružství začínají. (Česká televize)
(více)Recenze (25)
Už druhý "historický" francúzsky film z 50tych rokov tento týždeň a zhodou okolností zase Jean Marais. Musím iba zopakovať, že vznik novej vlny je iba logickým vyústením vzbury proti podobnej kinematografii a ja sa vôbec pri jej schematickosti a plochosti nečudujem. Že to bolo určené francúzskym ženám vtedajšej doby je v poriadku, dnes mi bohužiaľ väčšina týchto nenáročných filmíkov pripadá značne archaická. A Marais mi je nesympatický. ()
Klasická dobrodružná, historická pohádka s dobrou výpravou a kostýmy, krásnými dámami a fešákem Jeanem Maraisem. Co víc dodat - snad jen, že dobro tu opět zvítězilo nad zlem. Příběh se odvíjí stejným způsobem jako ve filmu Hrbáč či Kapitán Fracasse. Souboje a bojůvky jsou s přihlédnutím k více než padesátiletému stáří filmu vedeny všemi aktéry bez triků a dopomoci techniky, což může z dnešního pohledu mladším divákům připadat málo akční. Pro nostalgiky, mezi které patřím, je to příjemný snímek na sobotní podvečer. Škoda toho nedotaženého konce. ()
Laciná kostýmní podívaná, která byla vyšumělá už v době svého vzniku: výprava chudičká, Jan Marais obstarožní a vtip nebo esprit bys z toho nevydoloval, ani kdybys do toho píchl kordem. Celé je to hrozně naivní a hloupoučké, ze služky se stane bohatá vévodkyně jen tím, že někdo někde zaslechl, že je snad možná levobočkem právě zesnulého vévody – a všichni tomu hned věří. To musela být úžasně důvěřivá doba. La Toure a jeho divadelní skvadra předvádějí na jevišti nejnudnější nepochopitelnou pantomimu, která má být vtipná, ale místo toho je předlouhá. A závěrečné padnutí dívky do La Tourovy náruče se dá zdůvodnit jen tím, že utrpěla těžký psychický šok. SHRNUTÍ: Omšelý trubadůr už nezabrnká ani na rozvrzanou mandolínu. ()
Krásné ženy, dobrodružná příměs a Jean Marais. Z potulného komedianta se rázem stává psancem. Hodili na něj vraždu vévody a policejní prefekt na něj pořádá hon. Marais zase jednou předvádí svého typického sympatického hrdinu bez bázně a hany, s plavovlasou hřívou dostal jemný romantický rozměr. Ačkoliv si film drží tempo, jeho režijní realizaci chyběl větší výraz. Georges Lampin v minulosti za svoji kratší režijní kariéru spolupracoval s veličinami francouzského filmu Gérardem Philipem nebo Jeanem Gabinem. Ve svém předposledním filmu spojil tvůrčí síly právě s tehdejším miláčkem dámského publika Maraisem. A byl to právě hvězdný Marais, který udělal film zajímavým. Nejedná se o nikterak časově natahované dílo, takže do 80 minut se toho vešlo požehnaně. Úvod je sice poněkud zdlouhavější a nejméně záživný, Marais hraje a především zpívá v kontroverzní a posměšné divadelní hře a znepřátelí si vrchnost. Dále se film rozběhne v rychlejším sledu. Hrdina je pasován na rytíře, absolvuje bičování v průchodu uličky hanby, vydá se na útěk a je mu uložen trest smrti. Film má odlehčenou formu, takže většina scén nemá nikterak drastický ráz, ačkoliv se mohlo přidat na dramatičnosti. Marais byl na vrcholu, fyzicky dobře disponovaný, dámy mu padaly k nohám, ačkoli je nepreferoval. Pořád se něco dělo, režie preferovala udržení si spádu událostí a dobrodružného pojetí. Lokace poměrně jednotvárné a moc se na jejich pestrosti nezapracovalo. Tohle koprodukční dílo je příjemnou připomínkou klasických dobrodružných časů s proslulou hereckou hvězdou. 6/10 ()
Jeden z těch dobrých francouzských dobrodružně historických filmů. Hodně, ale opravdu hodně, mi to připomínalo Hrbáče rovněž s Maraisem. A to nejen dějem, ale i atmosférou. Pravda, je tu pár nedokonalostí, ke kterým patří i trošku odbytý konec a po nějaké době jednotvárnější děj, ale to se s Maraisovým charismatem dá snadno odpustit. Výprava je, jako v té době u většiny francouzských historických snímků, nejednotvárná a docela pěkná. Film sice spěje k rychlému a předvídatelnému konci rychlou a předvídatelnou způsobou, ale přesto je to zábavné. A i těch několik lidských figurek (policajt, měšťani) je dobře propracováno a očividně zahráno s gustem. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (2)
- Natáčení probíhalo od července do září 1957, premiéru měl film ve Francii 28. února 1958. V kinech jej vidělo bezmála dva a půl miliónu diváků, a i když je film dobře známý dodnes, v dobovém celofrancouzském srovnání za rok 1958 mu v komerční úspěšnosti náleží až 34. pozice. (argenson)
- Film vznikl ve francouzsko-italské koprodukci za spoluúčasti Jugoslávie. Natáčení probíhalo ve filmových studiích v Bělehradě a jugoslávský podíl dokládá také participace dobové slovinské hvězdy Sonji Hlebš v roli císařovny Marie Terezie. (argenson)
Reklama