Režie:
Jean DelannoyScénář:
Jean CocteauKamera:
Roger HubertHudba:
Georges AuricHrají:
Madeleine Sologne, Jean Marais, Jean Murat, Junie Astor, Jane Marken, Alexandre Rignault, Jean d'Yd, Piéral, Yvonne de Bray, Roland ToutainObsahy(1)
V rolích současného Tristana a Isoldy se ocitnou Sologne a Marais. Jejich působivá romantická tragédie se povznáší nad pomíjivost našeho světa a přivádí nás do říše snů a legend, jako tomu bylo v Krásce a zvířeti. Téma filmu a jeho smysl pro stylovost mají mnoho společného s řadou německých filmů té doby. Obdivovatelé umění Jeana Cocteaua rozhodně nebudou zklamáni. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Akýsi novodobý príbeh o bájnom Tristanovi a práve film najviac ťaží z tohoto príbehu, ktorý tancuje na sinusoide osudu - ten občas žičí a občas nie. Osudová láska, ktorá funguje až do smrti. Mladý a ešte bloňdavý gay Marais sa na rolu výborne hodí a jeho rovnako bloňdavá partnerka akoby vyšla zo severských bájí. Síce je tej romantiky príliš a herci v romantických polohách častokrát prehrávajú, má to niečo do seba. Hlavne, keď fungujú veci aj pomimo ústrednej dvojce, z ktorých vytŕča trpaslík (myslím, že si neskôr s Maraisom ešte viackrát zahral) - riadna potvora - aký je malý, taký je potvorný. ()
Musím říci, že tento film považuji zatím za nejlepší zpracování příběhu Tristana a Isoldy. I když jsem člověk, který má rád, když se zachovávají historické kostýmy, reálie a vůbec všechno, co s historií souvisí, nemohu tomuhle příběhu režiséra Jeana Delanoye podle scénáře Jeana Cocteaua nic vytknout. A že se právě tehdy začal psát milostný příběh mezi ním (scénaristou) a představitelem hlavní role Jeanem Maraisem, no a co... Dost mě překvapila negativní reakce mužské části, která příběh komentovala, protože i od nich, zvlášť nahlédla-li jsem některým do profilu, se dalo předpokládat, že smysl pro romantiku a tragédii budou mít... (aby nakonec někdo z nich nezačal i zpracování Shakespearova Romea a Julie bez historických kostýmů považovat za melodrama). No, ale asi ta poetika, byla na mužskou část až příliš. Avšak ne tak pro mě. Jean Marais byl jako Tristan, či vlastně Patrice, božsky krásný a tak si Isolda, vlastně Nathalie, mohla dovolit být i kusem ledu, vždyť taky pocházela z Norska (postava né herečka...). No a protože tenhle příběh zachoval ve dvou Nathaliích i dvě Isoldy z legend (při Isoldě Zlatovlasé v nich vystupuje i Isolda Běloruká), má ode mě, (nejen) proto plný počet hvězd, přičemž o jejichž snížení jsem ani na vteřinu neuvažovala, ať již kvůli výbornému novodobému lordu Marcovi nebo jeho krásně špatným příbuzným... ()
Zbytečně rozněžnělá a vzrušená variace na Tristana a Isoldu, která především neuvěřitelně topornou Madeleine Sologne, vystupující jako ve stínu němého filmu, a v závěru otravně ufňukaným Maraisem, působí stylem díla přecitlivělého básníka. Kdo ví, v jakém rozpoložení mysli byl Jean Cocteau při psaní scénáře, filmový pás ale potřebuje jiné pojetí, než básnické obraty psané na papír, to je jisté… II Scénář: Jean Cocteau. 60% ()
Keltskou legendou zasazenou do novodobé Francie vane ledový dech Valhaly a seversky plavá krása hlavních představitelů připomíná křehkost efemérního kvítku, který už v okamžiku svého vzklíčení ví, že jeho čas se počítá jen na okamžiky. Přesto tahle malá fialka z pugetu francouzské kinematografie dokázala vlít sílu do srdcí lámaných válečnými lety a půl století po svém vzniku ve mně probudit jednu z mých největších platonických lásek, když jsem tehdy dávno zaslechla tichý hlas Jeana Maraise: "Je t´aime, Nathalie..." ()
Byl to jeden z prvních filmů Jeana Maraise, který jsem viděla v originále. Dodnes bude pro mě jedním z nejoblíbenějších. Ponuře romantický příběh inspirovaný legendou o Tristanovi a Isoldě je zasazen do Francouzského městečka 40. let. Skvělé výkony všech herců jen podtrhují jedinečnost zážitku.. nemůžu než doporučit, je to krásné i jen poslouchat...a nechat se unést ()
Galerie (9)
Zajímavosti (3)
- Mouloukův honorář byl 5 franků za natáčecí den. (Želva2)
- Pes Moulouk, který ve filmu hraje, byl skutečným psem Jeana Maraise, který jej našel za druhé světové války coby příslušník francouzské armády uvázaného v lese ke stromu a ujal se ho. (Želva2)
- Pes se jmenoval Moulou a pro účely filmu ho na Moulouka přejmenoval Jean Cocteau. (Želva2)
Reklama