Režie:
Philippe de ChauveronKamera:
Vincent MathiasHudba:
Marc ChouarainHrají:
Christian Clavier, Chantal Lauby, Ary Abittan, Medi Sadoun, Frédéric Chau, Noom Diawara, Frédérique Bel, Julia Piaton, Émilie Caen, Elodie Fontan (více)Obsahy(1)
Claude a Marie Verneuilovi jsou svým založením provinční milovníci staré dobré Francie, silně věřící katolíci a ve svém okolí patří mezi vážené občany. A také mají čtyři dcery: Isabelle, Odile a Ségolène a Laure. Při jejich výchově se vždy snažili uplatňovat spíše konzervativní metody a snažili se jim vštípit ty správné hodnoty – tedy ty jejich. Dnešní doba ale Verneuilovy konfrontuje s mnoha věcmi, které rozhodně nejsou podle jejich gusta, například s multikulturní nebo náboženskou tolerancí a s podobnými dnešními výmysly. Přesto se Verneuilovi skoro pokaždé přinutí tyto změny chápat, i když jim mnohdy připravují těžké životní zkoušky. A tak také museli postupně spolknout tři svatby, které rozhodně nebyly podle jejich ideálních představ. První dcera si totiž vezme muslima, druhá Žida a třetí se vdává za Číňana. Zkuste si potom představit, jak vypadá v této sestavě velké rodinné setkání na Vánoce. Jedinou a poslední nadějí na „opravdovou" svatbu v kostele mají u nejmladší dcery, která, haleluja, potkala Charlese, spořádaného katolíka. Jenže... (Cinemart)
(více)Videa (3)
Recenze (841)
Nejlepší vtipy byly ty vzniklý pošťuchováním tří, později čtyř zeťů. Zdálo se mi, že komediální veterán Clavier tam hrál druhý housle a nižší hodnocení dávám hlavně proto, že v druhý polovině tomu dost došel dech a vtip se jaksi vytratil. Jinak z popichování mezi kulturami se dalo vytřískat určitě ještě víc vtipů, nebo aspoň já jsem jich čekala trochu víc. Třeba ožrání obou otců, to mohla bejt sranda a přitom to nakonec ani moc vtipný nebylo. Na druhou stranu - společný oběd, sněhulák nebo první setkání rodičů a "Kofiho," to byly povedený kousky. Clavierova filmová manželka Chantal Lauby byla mnohem sympatičtější postava, než ta Clavierova, potažmo byla to prostě nejsympatičtější postava vůbec. Nebylo to špatný, ale mohlo to bejt lepší. ()
Nic sem od toho nečekal a příjemně mě to překvapilo, ale tohle brutální nadhodnocování v celku obyčejných francouzkých komedií mě docela sere, ale u Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu? to není tak moc iritující jako u Intouchables.Žádný velký záchvaty smíchu se sice nekonali, ale kadence vtipných dialogů je silná a scénář je inteligentní a promyšlený.Spousta skrytých i jasných odkazů na rasismus a přistěhovalce fungovala dokonale.Je sice smutné, že za poslední roky mají největší úspěch a hlavně ve Francii komedie o přistěhovalcích, ale taková už je doba.Jak jsem řekl, nečekal jsem od toho vůbec nic a příjemně mě to překvapilo.Lehká a neškodná komedie na jeden večer.70%. ()
Ani jsem nečekal, že mě tato francouzská rasistická komedie chytne. Samotná myšlenka je dost jednoduchá. Čtyři francouzské dcery si vezmou čtyři imigranty, a to každý je jiné národnosti i vyznání. To už samo o sobě je prostor pro řadu sporů. Korunu tomu nasadí poslední, která si najde černocha. Obě rodiny jsou proti svatbě. Podaří se to, nebo jim někdo svatbu překazí? Místy tam jsou fakt dobré fóry, jinak je to trochu monotématické. Z větších hvězd tu najdeme jen Christiana Claviera. "Budeme mít 400 hostů." ()
Příjemná a pohodová komedie o multikulturní Francii plná nekorektního politického humoru. Trošku mě zarmoutilo, že humor nebyl o pár trošiček černější. Myslím si, že u takového nápadu se mohl režisér, popřípadě scénáristé rasisticky vyřádit. Takových těch scének, kdy se smějete tak, že spadnete z posedu se tu věru nedočkáte. Trošku mi přišlo, že se páni tvůrcové hodně báli, aby náhodou někoho neurazili moc. Co víc dodat? Velmi příjemně mě překvapili, pro mě osobně zcela neznámí, herci a herečky. Ve vzduchu poletuje příjemná francouzská pohoda. No, podívat se na to rozhodně dá. Že bych si z toho promočil trencle to zase ne. Takové spíše slabší 3 *. ()
Začátek mi přišel divný, všechny ty urážlivé poznámky a na druhou stranu ta přílišná přecitlivělost na každé slovíčko, ale pak mě to začalo bavit. Třeba zpěv hymny mě vyloženě dostal a na konci už to bylo vyloženě fajn a tak jsem si říkala, jak by bylo fajn, kdyby dokázal takhle žít každý. Mě osobně by taková situace v rodině hodně pobavila. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (11)
- Film se natáčel hlavně v Paříži, v Seine-Saint-Denis (Montreuil a Bobigny), v Hauts-de-Seine (Rueil-Malmaison a Colombes), Val-de-Marne (Saint-Maur-des-Fossés), v Indre-et-Loire (Chinon) a také v Abidjanu na Pobřeží slonoviny. (bianci)
- Vyzvánění, které má na svém mobilu Žid David Benichou (Ary Abittan), je znělka z filmu Rabín Jákob (1973). Složil ji Vladimir Cosma. (frolish01)
- Zelené auto, ve kterém jezdí Claude Verneuil (Christian Clavier), je Citroën Méhari. (frolish01)
Reklama