Epizody(10)
-
Pilot (E01)
-
Ještě jednou včerejšek (E02)
-
Šeptaná tajemství (E03)
-
Raketa (E04)
-
He in Racist Fire (E05)
-
Cyclone (E06)
-
Král a já (E07)
-
E. A. B. (E08)
-
Královna rock'n'rollu (E09)
-
Alibi (E10)
Obsahy(2)
Nový seriál od Martina Scorseseho, Micka Jaggera a Terence Wintera je zasazený do New Yorku sedmdesátých let minulého století. Velkolepou jízdu napříč hudební branží, jež byla v době nástupu punku, diska a hip-hopu prosáklá drogami a sexem, sledujeme očima šéfa hudebního vydavatelství Richieho Finestry (Bobby Cannavale). Ten se ze všech sil snaží zachránit svou nahrávací společnost i vlastní duši, aniž by musel jít přes mrtvoly. (HBO Europe)
(více)Videa (11)
Recenze (98)
Platí pro prvních 7 dílů.....Je to zajímavé...byť jsem tuto dobu "téměř zažil" (jelikož jsem poslouchal hudbu 60.let a hltal všechny informace o zpěvácích,tudíž znám téměř všechny skladby,které v seriály doposud zazněly), přesto mne to nenadchlo tak,jak bych očekával. Přitom se tomu nedá nic vytknout ,dobové zpracování včetně hereckého podání nemá chybu. Jenže mi tam chybí ten správný feeling. I tak budu seriál dále sledovat,jelikož jeho přínos je nesporný. ()
Sex, drogy a rock'n'roll. Tyto tři hlavní aspekty se nejvíce promítají do tohoto Martina Scorseseho seriálového nářezu, na kterém se mimo jiné podílel i třeba slavný Mick Jagger a na samotném seriálu to jde znát. V něm nám odhaluje zákulisí rozvíjejícího se hudebního byznysu 70. let, a to na příkladu American Century, nahrávací společnosti v New Yorku. Píše se rok 1973 a hlavní hrdina Richie Finestro nám začíná vyprávět, jak v 60. letech, založil nahrávací společnost, ze které se vyklubala prvotřídní obchodní značka, která se ovšem v tomto roce dostala do velkých potíží, a proto vedení učinilo rozhodnutí-prodat značku; dokud z ní mohou vytřískat, co nejvíce peněz, a to společnosti PolyGram v Německu. Jenže bláznivý šéf firmy Richie však po nezapomenutelné šílené noci, ve které prožil dosud nevídané, se rozhodne nepodepsat již připravenou smlouvu o koupi, čímž uvrhne celou společnost ještě do většího bahna, ve kterém se už delší dobu nachází. Hlavní zápletka je tedy jasně daná, vykopat tuto společnost znovu do nejvyšších pater. K tomuto činu jí má dopomoci nově objevená skupina Nasty Bitz, která se má stát novou tváří podniku. Celou dobu v seriálu sledujeme právě tuto fikční skupinu, avšak ve všech jednotlivých epizodách nalezneme vždy mnoho skutečných hudebních hvězd jako např. Led Zeppelin, Aerosmith, Alice Cooper, David Bowie či Elvis Presley. A to je jen krátký výčet umělců, kteří se v seriálu přímo objeví, zazní jejich songy či je o nich alespoň něco řečeno. Seriál skvěle šlape nejen po hudební složce, podmanivé atmosféře, ale i po herecké stránce. Excelují Bobby Cannavale, Ray Romano, Olivia Wilde tak i další. Neskutečně nadupaný seriál, který nepochopitelně nebyl prodloužen o další sérii. ()
Výsledek je nakonec docela nevyvážený... Krimi zápletka rozhodně nic nového pod sluncem, mafiáni jen tak na okraj, takže nejzajímavější pro mě určitě byla vznikající newyorská punková scéna. Tam ale zas jako by si tvůrci nebyli jistí, jak moc se jí vlastně věnovat, takže radši přidali ještě i funk, disco a navrch Elvise, protože toho miluje každej. Dost nepřesvědčivá je Richieho víra ve spásu krachujícího labelu díky objevu punkové kapely Nasty Bits (fiktivní kapela inspirovaná především skupinou Dead Boys, jejíž píseň What Love Is přímo hrají; Dead Boys hrají "hlavní roli" taky ve filmu CBGB z roku 2013). Zcela chápu Richieho okouzlení newyorskou punkovou scénou, kterou tu představují především New York Dolls. Punk vnesl svým návratem ke kořenům rock'n'rollu svěží vítr do nudných vod rocku, v němž vládly kapely jako Led Zeppelin nebo Pink Floyd. Ale vzhledem k tomu, že Dolls (a totéž platí pro Ramones, Dead Boys, Heartbreakers a další) byli, kromě úzkého kruhu svých fanoušků, zcela neznámá a taky nevýdělečná kapela, a Nasty Bits jim tu zatím nesahají ani po kotníky, tak by upadající label spasili asi jen těžko. Stejně tak je matoucí naznačená zářná budoucnost teprve vznikajícího klubu CBGB, který se sice stal kolébkou celé jedné hudební epochy, ale rozhodně na tom nevydělal. A ještě bych vytkl velké množství vedlejších postav, které by si zasloužily víc propracovat. ()
Po TŘECH EPIZODÁCH zatím obrovská spokojenost, i když největší potíže jsem měl kupodivu právě se Scorseseho úvodním filmem. Na konci druhé části už jsem tomu ale naplno propadnul, podobný drama z hudební branže říznutý kriminálkou totiž nemá v bedně obdoby (doufám, že nikdo neříkal Empire!). Prostě si to jen chce zvyknout na pomalejší tempo vyprávění a orientovat se v postavách a produkční hantýrce. ()
Martin Scorsese a Mick Jagger. Tyto dvě jména jsou ve svém odvětví kultury dosti zvučná a jejich díla jsou pro ona odvětví v obou případech jedny ze zlomových, které více či méně tvořily historii. A tyto dvě zvučná jména a osobnosti, které tyto jména nosí, se daly dohromady a vytvořily seriál, který v prvé řadě slouží jako pocta hudbě, což snadno proklamuje už název. Na začátku je nutné říct, že to opravdu není pro každého. Je to hlavně pro milovníky hudby v rozsahu od 50. do 70. let minulého století, kteří se v tomto rybníčku plném ryb v podobě menších či větších referencí, budou opravdu rochnit a s určitostí to ohodnotí, jako já, plným počtem. Pro neznalé to bude další 7-7,5/10 seriál, díky kterému najdou řadu skvělé hudby, ale to je asi tak vše. Ale jelikož já se řadím do skupiny, co ví a zná, tak jsem si to neskutečně užil. O Vinylu jsem věděl od jeho vydání, ale vždy jsem ho kvůli dalším titulům odkládal. A musím říct, že to bylo dobře, protože v té době jsem věděl o takových 70% méně než teď, takže bych si ho méně užil. Dva, na začátku již zmiňovaní, legendární pánové, díky kterým se o tomto projektu vůbec ví, se na tom podíleli menším či větším způsobem. Mick Jagger spíše přidal něco málo k nápadu a spíše dodával své nabyté zkušenosti z branže. To Scorseseho práce je vidět víc a ujal se postu, díky kterému ho známe. A to sice režie. Na stoličku si sedl sice pouze jednou, a to u úvodní epizody, ale zase nám dal materiál o délce bez osmi minut dvou hodin, což je na epizodu seriálu vskutku nezvyklé a nevšední. Ale chyba to rozhodně nebyla. A co všechno se do takové megalomanie vešlo? První je samozřejmě příběh, který nás zavede na půdu New Yorku na počátku 70. let, konkrétně do krachujícího hudebního vydavatelství, které každý zná, ale bohužel se k němu nikdo nehlásí. Druhotné je představení postav, často velmi různorodých, některé jsou divácky zajímavé svým charismatem, další cool chováním, najdou se i ti s peprnou minulostí, ale všechny mají dozajista společnou jednu věc a to je nátura, která jako další prvek vystihuje 70. léta. Mimo jiné se dostane i na zpodobnění známých tvářím, které více či méně utvářely tvář tehdejších hitparád, ale i umělecky vedených typů hudby či umění samotné (příkladem jest třeba Robert Plant a Bonzo z Led Zeppelin, či Alice Cooper a mnoho dalších). A to všechno je nám stříbrném podnose předneseno ve Scorseseho epizodě, která by se, stejně jako celý seriál, dal pospat jako Vlk z Wall Street, akorát ne na Wall Street a v jiném odvětví byznysu, plus se k sexu, drogám a dalším strastem a slastem těchto povolání, přidává i umění. A právě Scorseseho epizoda je výkop, na jehož sílu už pozdější režiséři bohužel nedosáhnou, ale stále to drží v nadprůměrných kolejích. Samozřejmě, že to má své slabiny, občas se ve větším časovém oblouku dala pozornost věcem, které příběh ani zúčastněné charaktery nikam neposunuly, někdy i dialogy jsou kapánek cheesy a nestabilní, ale to zase zachraňují herecké výkony. Těmto chybkám kraluje konec, který prostě uspokojení nepřinese, protože se u něj počítalo, že bude další série, což se bohužel nestalo, takže v podstatě žádná linka není pořádně uzavřena a když ano, tak takovým stylem, že ano, dalo by se to brát za uzavření, ale rozšíření by to potřebovalo jako koza drbání. Samotné ukončení seriálu po první sérii mě dost mrzí, i kdyby pro to mělo HBO dobrý důvod, tak pořád je zdrcující už z toho důvodu, že seriál na podobné téma prostě není a dlouho nebude. Tyto neduhy jsou ale zastíněny naprosto skvěle vybranou hudbou všech myslitelných žánru a podžánrů, která výborně vystihuje prezentovanou dobu, ale také vzpomíná na léta, které předcházely a o to víc vás potěší, když tu či tamtu skladbu poznáte. Závěrem zde zopakuji své mnohokrát řečené výroky. Pokud jste fanouškem hudby, tak je to povinnost, pokud nejste, tak se asi vyhněte, na konci by jste mohli plakat po ztraceném času. Středně slabších 9/10. () (méně) (více)
Galerie (85)
Zajímavosti (5)
- V 2. epizóde 1. série sleduje Richie (Bobby Cannavale) v kine premietanie filmu Drak prichádza (1973). (Irktus)
- Natáčení začalo v létě roku 2014. (Zdroj: HBO Europe)
- Richie Finestra (Bobby Cannavale) nosí hodinky Rolex Datejust ve verzi bicolor. (Liqid)
Reklama