Režie:
Karel JanákScénář:
Rudolf MerknerKamera:
Martin ŠáchaHudba:
Ondřej Gregor BrzobohatýHrají:
Matouš Ruml, Monika Timková, Maroš Kramár, Jiří Bartoška, Petr Nárožný, Jiří Hána, Radim Kalvoda, Norbert Lichý, Barbora Srncová, Jiří Dvořák (více)Obsahy(1)
Královský písař Janek (Matouš Ruml) a princezna Amálka (Monika Timková) myslí hlavně na různé legrácky a vylomeniny. Na hradě se chystá slavnost a vše se zdá zalité sluncem. Právě v tu chvíli se ale objeví temný mrak v podobě tří bohatých návštěvníků v čele s urozeným panem Dietrichem (M. Kramár). Podivná krádež jejich truhlice plné drahých kamenů, ze které je obviněn Janek, uvede události do pohybu. Janek, aby si zachránil život, musí zmizet. Amálka, jejíž ruku si nárokuje Dietrich jako náhradu za ukradený poklad, ho brzy následuje. Společně musí najít pravého viníka loupeže, jejíž kořeny sahají hluboko do minulosti, odhalit záhadu tajemného znamení na Dietrichově paži a napravit jednu dávnou křivdu. Přitom oba zjišťují, že jsou si čím dál tím bližší a láska na sebe nenechá dlouho čekat. Jenomže pronásledovatelé jsou jim v patách… (Česká televize)
(více)Recenze (355)
Nejslabší i nejsilnější stránkou tohoto snímku je scénář, resp. scénář je řemeslně čirá dekadence, ale námět mě zaujal tím, že je (připadlo mi to tak aspoň) vystavěn jako přehlídka praktik, jak se ve 20. a následujícím století vyráběly a vyrábějí státní převraty, včetně false-flag-operation a nutné do očí bijící laxnosti a pasivity obyvatelstva. Považuju to ale bohužel jen za šťastnou náhodu při slátávání děje (od slova "slátanina") a vlastní nadinterpretaci toho, co jsem od štědrovečerní tabule po očku sledoval. Přesto by to (z tohoto úhlu pohledu) stálo za remake. ()
Další zapomenutelná česká pohádka. Že já se nikdy nepoučím, a vždycky sleduju novou. Asi to bude těmi Vánoci...nebo jsem byla namlsaná Svěrákovými Třemi bratra. Princezna Amálka nepůsobí moc princeznovsky. A Barbora Srncová (pro ni naštěstí) rozhodně nebyla dobře obsazena do role matky Matouše Rumla, vždyť vypadá jako jeho o pár let starší sestra! ()
Nepovedené a na vánoční pohádku neskutečně slabé. Princezna nesympatická, nudná a charakterově dost plochá, Matouš Ruml roztomilý, ale mnohdy přehnaný, jeho akrobatické kousky směšné. O dalších postavách zbytečné mluvit, snad jen kromě Nárožného, ten byl naopak nejzajímavější, nejvtipnější a nejpohádkovější postavou. Velké zklamání. ()
Pohádku jsem v tradičním čase neměla možnost zhlédnout, ale po přečtení vesměs negativních reakcí jsem využila archiv ČT a nestačila jsem se divit, jak pěkný příběh se přede mnou odehrává. Ano, během prvních minut jsem se snažila představit si, že princeznu hraje spíše jedna z představitelek jejích dvorních dam (bylo by docela zajímavé sledovat dvojici známou jako sourozenci Saša a Lexa v roli zamilovaného páru), Nárožného pitvoření jsem nemusela nikdy, ale slečna Timková je ve výsledku celkem zdatným doplňkem skvělému Matouši Rumlovi ("Vašku, vždyť nemám ani meč, není ti to trapný?"), Kramár je solidní slizoun, Bartoška sympatický král, moc se mi líbilo šermování, a tak si prostě myslím, že jsme tu dlouho tak pěknou štědrovečerní pohádku neměli. ()
Zkrátka a dobře (co dobře, vlastně špatně): vcelku originální zápletku zabíjí veskrze ubohý scénář. Nemůžu si pomoct, ale moderní jazyk a akce v tomhle rozsahu prostě do pohádky nepatří. Nesváteční guláš hoden pouštění snad jen v neděli na vytrávení (otrávení?) po svátečním poledním... guláši. 40% ()
Galerie (77)
Zajímavosti (10)
- „Měli jsme s Matoušem jednu dramatickou scénu na lodičce. Měli nás táhnout, ale Matouš rozhodl, že budeme plout sami. Jenže najednou se začala lodička naklánět. Tahali nás na poslední chvíli z vody. Najednou byly z pětikilových šatů stopadesátikilové a bylo to drama. Matouš se hrozně omlouval a já byla ráda, že to byl poslední záběr dne,“ prohlásila Monika Timková. [Zdroj: ahaonline.cz] (SONY_)
- K záběrům hradu při scénách v okolí posloužil německý hrad Marksburg u města Braubach v Porýní. Královský hrad byl uměle dotvořen v grafickém studiu České televize. (Jozka7)
Reklama