Obsahy(1)
Devítiletá Aria se těžko vyrovnává s bouřlivým rozchodem svých rodičů. Oba jsou úspěšní a slavní, a pro oba je jejich dcera stejně nepohodlná. Zatímco její dvě nevlastní sestry si umějí naklonit svou přizpůsobivostí jedna otce, druhá matku, Aria není vítána ani v jedné z rozdělených domácností a každou chvíli s taškou a s černým kocourem putuje mezi nimi. Známá herečka a od roku 2000 i režisérka Asia Argento situovala příběh dívenky, která si přes všechny své potíže zachovává čistotu, do osmdesátých let a nepopírá, že leccos v něm připomíná její vlastní zkušenosti. Odmítá ale připustit, že jde o autobiografii. „Které dítě se nikdy netrápilo pocitem, že je nepochopené a že ho rodiče nemají rádi?" namítá. Film, uvedený v sekci Un certain regard v Cannes, vzbudil pozornost svým expresivním stylem i výkonem Giulie Salernové v roli malé hrdinky. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (19)
Na rovinu, musím hodit otázky do placu. O čem to vlastně mělo být a co mi měl film sdělit? Vykreslit svět mlaďounké Arie, který je v ostrém kontrastu s tím dospělým? Nahlídnutí do italských rodinných peripetií? Zobrazení nepochopení citlivé dětské duše, která volnomyšlenkářsky proplouvá životem? Nebo jsem měl pohlédnout zpátky do svých dětských let, kdy člověk roste a formuje se jako člověk? Asi příliš otázek a možná mi nějaký ten smysl unikl, ale v tomhle dortu od pejska a kočičky jsem v pravdě nic nezahlédl a absolutně nic mi osobního nepředal. ()
Pokud bych odečetl zábavu plynoucí z přemýšlení při pohledu na účes Charlotte Gainsbourg, kolik veselých historek z dětství použila Asia Argento ve filmu a samozřejmě klasické pobavení z emocionální hysterie Italů, zbyl by obyčejný film o dětství dcery dvou slavných rodičů, s přehnanými scénami vycucanými z prstu. Prostě další explotační film režisérky o pošahaných dospělých a dětech. ()
Nesmírně smutný film. Trhá mi srdce, jak nezodpovědní a sobečtí rodiče svým chováním ubližují dětem. Odpírají jim pozornost a lásku, vytváří pocity viny a nejistoty a vysekávají hluboké rány v dětské duši. Technicky filmu nemám co vytknout, živelná Asia Argento ví co chce a herecký ensámbl včetně dětí si dokáže ukočírovat. Mimochodem devítiletá Giulie Salerno se svojí role Arie zhostila nad očekávání znamenitě. Trochu mi ovšem uniká důvod vzniku tak smutného snímku, který navíc režisérka označila za film, který by měly vidět hlavně děti. To si přes záblesky světlých chvil úplně nemyslím. Po shlédnutí mi zůstala pouze lítost, sympatie k hlavní hrdince a silný pocit zmaru ze zbytečného ubližování a šikany. Slabší tři hvězdy. P.S. Mám neodbytný dojem, že úplně poslední věty filmu jsou určeny rodičům režisérky. ()
[MFFKV - 2014] Velice svérázná italská režisérka Asia Argento přivezla do Varů svůj svérázný počin Nepochopená. Očima malé holčičky sledujeme její nerovný zápas s jejich bohémskými rodiči a tak nějak čekáme až se něco semele. Obvykle mi Charlotte Gainsbourg nahání husí kůži, ale to bude především tím, že mi ji přiblížil hlavně Lars von Trier, zde je ovšem nějak umírněná a vůbec mi nevadila. Místy barevná, místy černá, místy veselá, místy smutná. Taková je La Incompresa. Bohužel průměrný festivalový film. ()
Tak tohle je dechberouci detsky epos s radnym nadhledem, ktery divaka trochu nuti rozmrzet se nad tim, co to teda krista je? Psychodrama nebo jen drsnejsi rodinna podivana? Reziserka nam ale prozradila(na velice vtipne diskusi po filmu), ze je to dilo urcene primarne detem.. no nevim, jak na to budou reagovat treba prave devitileti( odvahu bych na to nemel), mne to celkem polozilo... ()
Galerie (20)
Zajímavosti (2)
- Film měl soutěžní premiéru na Filmovém festivalu v Cannes 2014. Nezískal však žádnou cenu. (Terva)
- Režisérka Asia Argento odmítá tvrzení, že film je její autobiografie. (Terva)
Reklama