Obsahy(1)
Bývalá ruská modelka Saša se touží vdát, arménský prodavač koberců Babken sní o tom, že se stane slavným americkým hercem, jeho bratranec Hamlet by se rád stal ženou a ruská důchodkyně Marja Ivanovna si pro změnu přeje žít v domě s bazénem. Všichni čtyři přijeli do země zaslíbené najít štěstí a snít svůj americký sen. Každodenní peripetie několika postav v současném New Yorku sleduje ve své ironické komedii režisérka Angelina Nikonovová, která sama v americké metropoli prožila osm let. Po mezinárodně úspěšném syrovém dramatu Portrét v pološeru se režisérka rozhodla pro změnu žánru a natočila v nejlepším slova smyslu divácky vděčnou komedii plnou inteligentního humoru a skvěle napsaných postav, v níž se s patřičnou dávkou nadhledu dívá jak na komunitu imigrantů, tak na americkou společnost. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (2)
Recenze (8)
Mám dojem, že touha natočit "sérii vtipných a/nebo aspoň trochu bizarních příběhů, které se v nějakém momentě protnou/protínají" je stará jako lidstvo samo ("divácky vděčné"). Možná je to i nějakej žánr? "Cyklus povídek" nebo tak něco? Jejej, to je ale uvozovek. No. Tak Pseudoallenovová má číslo 615 241. Karren Karagulian je nicméně hrozně sympatickej. Arménskej Al Pacino. Vtipný bylo, že [v tý scéně ve filmu] googlil sám sebe. ()
Téma přistěhovalců z východní Evropy žijících v USA by mohlo být klidně zpracované velmi zajímavě a poutavě, což ale není případ tohoto filmu. Hrdiny snímku jsou totiž zoufalci, kteří se celou dobu dopouštějí výhradně jen špatných rozhodnutí a činí tak své životy čím dál tím méně snesitelnými. Nejsou sympatičtí, a to, že jsou relativně dobře napsaní a dokonce i slušně zahraní, je moc nezachraňuje. Úroveň filmu nepozvedne ani satirická sebeparodie týkající se narážek na festivalové filmy a oceňované neherce a čím víc se film blíží ke konci, tím víc nudí. A vedlejší zápletka o muži, který touží stát se ženou, je sice dobře gradovaná, ale končí utnutá bez jakéhokoli vyvrcholení. ()
Námět a příběh samotný má mnohem větší potenciál, než jaký film využívá. Plácá se mezi realismem a fantaskní absurdní hříčkou a nemůže si vybrat, co z toho je. Postav mraky, ale dramatické situace, do kterých se dostávají, jsou zahrávány do outu a rozhodně celku neprospívá tolik otevřených konců. Divák nemá moc možnost vybrat si, komu fandit a komu ne, protože jsou vlastně všichni ve finále hrooozně kladní. Nejlepší sekvence: představy zfetované Saši. ()
Welkome Home se dá vzít jako propletenec příběhů o emigrantech z východu hledajícich v New Yorku lepší život. Nebo jako obecná úvaha nad pojmy štěstí, (americký) sen a domov, kde jednotlivé postavy slouží k definování a vykreslení výše uvedených konceptů. Pro mě představuje ironická komedie Angeliny Nikonové spíše druhou možnost. Hodně se mi líbili i herci, arménský kříženec De Nira a Pacina nebo šovinistická toaletářka jsou okouzlující. Zaujaly mě také sympatické drobné epizody či detaily typu točení filmu ve filmu, písmeno "K" v názvu snímku, Babken googlující sám sebe, pasová razítka v úvodních titulcích, noční telefonát do Jerevanu, koupě autosedačky... Nakonec dávám čtyři hvězdičky, i když ne úplně čisté. ()
Křišťálový glóbus - výběr ()
Reklama