Režie:
Yannis VeslemesScénář:
Yannis VeslemesKamera:
Christos KaramanisHudba:
Yannis VeslemesHrají:
Vangelis Mourikis, Alexia Kaltsiki, Daniel Bolda, Markos Lezes, Yannis Bostantzoglou, Sofi ZanninouObsahy(1)
Píše se rok 1984 a do Atén přijíždí upír Zano – milovník zábavy, zdatný piják ginu a obdivovatel krásných žen. V rytmu „osmdesátkového" diska postupně objevuje taje města, až zdánlivou náhodou skončí v baru Zardoz. V místě, kde žádná droga není nedostupná a DJ dokáže publikum roztančit až k mdlobám. Setkání s nordickým krasavcem Peterem a svůdnou Alicí vypadá jako začátek velkého přátelství na jednu noc. Dobrodružství, které spolu ale nakonec prožijí, překročí veškerá Zanova očekávání. Postupně zjišťuje, že to, co na první pohled vypadalo jako velkolepý večírek, je ve skutečnosti promyšleným komplotem proti jeho osobě, v jehož vyústění je Zano vystaven nelehké otázce, zda popřít vlastní ideály a sloužit zlu, nebo si zachovat důstojnost a riskovat tím i vlastní život. Nápaditý snímek, využívající ve své výtvarné stylizaci prvky steampunku, může být stejně tak fantastickou hříčkou jako hořkým komentářem k současné situaci řecké společnosti. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (17)
Norsko je jako stvorene pro promitani v ramci "midnight movies". Je na to dostatecne ulitle, barevne a vyborne hudebne dotvorene. Pres den a za strizliva az moc vykukovala absence scenare a zbytecne natahovane sceny, ktere chtely vyzdimat maximum z tech par paradne pripravenych in/exterieru (vyprava vazne bezva). Takto bohuzel nuda. ()
Co se týká dějové linky, je příběh nedotažený, já to ale od začátku brala jako obrazově lákavý úlet, proto jsem také z projekce odcházela spokojená. Snad ani film samotný se nebere vážně. Je to spíš taková hra se zvláštnostmi, barevnými světly a hudbou, vytvářející prazvláštní mix, u kterého mám ve výsledku velkou radost, protože mě nevysává, naopak fascinuje svou podívanou. Takové drobné zeleně nasvícené delirium s unikátním obsazením. ()
Námět v celku originální - skupina kryptonácků drží kdesi shovaného Hitlera na přístrojích a snaží se sehnat upíra, který by mu dal věčný život. Nicnémě zpracování poněkud pokulhává a ve finále se ve filmu téměř nic zajímavého neděje. Nemůžu se ani zlobit na nemalou část publika, která během promítání na karlovarském festivalu odešla ze sálu. PS: za spoiler se snad ani neomlouvám, protože kdo si přečte místní komentáře, tak si film rozhodně nepustí :-D ()
Norsko mě příliš nezklamalo. Uhrančivě zabarvená kamera si hraje se stíny a spolu s rytmem osmdesátkového diska působí na diváka jako drogové opojení. O to méně byl bohužel kladen důraz na herectví nebo scénář, který je možná originálně ujetý, ale také trestuhodně bez smysluplného konce či pointy. 5/10 [KVIFF 2014] ()
Můj před-festivalový tip ve výběru obstál. Náročnost snímku je znatelná, velký důraz se klade na vizuální zpracování, které vytváří psychedelické scény. V kontrastu s hudbou se tak divákovi dostává tripový zážitek, na který je odvaha jít střízlivý a špatně naladěn. Velmi mě zaujaly světelné efekty a hra s obrazem, díky čemuž mě film nakonec utvrdil na slušném průměru. ()
Galerie (3)
Photo © 49. MFF Karlovy Vary 2014
![Norsko - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/576/158576589_9f652a.jpg)
Reklama