Obsahy(1)
V inspiraci stejnojmennou povídkou Lva Nikolajeviče Tolstého je vyprávěn příběh ze současnosti odehrávající se na blíže neučeném místě Kavkazu. Dva ruští vojáci se dostanou do zajetí v domě starého horala, který je chce vyměnit za svého syna, uvrženého do ruského vězení. Filmová událost roku 1996.
Do současnosti zasazený přepis klasické povídky Lva N. Tolstého Kavkazský zajatec (před 11 lety zvítězil na karlovarském festivalu) jen dokazuje, že některé příběhy jsou věčné, že se mění jedině vnější reálie. Snímek vypráví o dvou vojácích ruské armády, zajatých kavkazskými horaly. Jedním je starší, notně již zcyničtělý důstojník Saša (Oleg Meňšikov), pro něhož se armáda stala jediným domovem. Druhým je sotva odvedený mladíček Váňa (Sergej Bodrov ml.). Únosce, majestátně vyhlížející patriarcha Abdul (Džemal Sicharulidze), naivně věří, že tak dosáhne snaze propuštění svého syna, zajatého ruskými vojsky.
V inscenačně úsporných tazích načrtává režisér Sergej Bodrov nejen vztahy mezi oběma zajatci, ale také konfrontuje ruskou "velkopanskou" mentalitu s kavkazskými horaly a jejich rodovým uspořádáním. Nezajímá jej pouze dobrodružná zápletka, související třeba s pokusy o útěk. Zjišťuje, že se střetávají dva rozlišné světy, které si nemohou porozumět. Bodrov sice nechce démonizovat či naopak obhajovat ani jednu stranu, spíše jej zajímá osudová spirála narůstajícího násilí, kdy jedna odvetná akce probouzí ještě ostřejší odezvu, avšak ruská armáda je přece jen vylíčena (aspoň ve svém důstojnickém sboru) jako figurky ovládané představou imperiální nadřazenosti. Hrdí a mlčenliví Kavkazané, jejichž svět ovšem také není přiblížen víc než v několika vnějších frázích (muslimská modlitba), však své konání motivují odedávnými zvyklostmi a není v něm prvek akutní osobní nenávisti (třeba později zabitý hlídač zajatců, kdysi odsouzený za zabití své nevěrné ženy na Sibiř a tam zbavený jazyka, by měl všechny důvody nenávidět Rusy, ale komunikuje s nimi bez jakékoli zášti, dokonce přechází i výzvy, aby si s nimi zazpíval - a notuje mručením).
Svůj podíl na konečném vyznění má i kameraman Pavel Lebešev. Silné působivosti dosahují přírodní scenérie kavkazských hor, kde vesnička z leteckého pohledu připomíná vlaštovčí hnízda přilepená na příkrém úbočí. Také průhledy do aulu, jehož život tepe svým vlastním rytmem, obsahují hodně emocionality, prostředí, kde se svým způsobem zastavil čas a kde tradice krevní msty náhle narážejí na anonymitu viníků (ruská armáda), je ovšem postiženo velice krevnatě a s nepochybnou pokorou vůči lidem, jejichž klid narušila imperiální politika velkého souseda. - Jan Jaroš (Letní filmová škola)
(více)Recenze (73)
Samotný koniec devätnásteho storočia a neuveriteľná výprava so slušnou autenticitou a pôsobivou kamerou. Škoda, že tie predstavenia v špeciálne upravených kinách, kedy počas premietania filmov ponúkali aj pach prostredia. To by bolo smradu. Desiatnikovi Sášenkovi a vojakovi Váňuškovi ide o život, keď sa dostanú do zajatia. Lenže frajer Sášenka sa chová, ako by bol na rekreácii. Srandičky, dokonca sa vlámu do pivnice s uskladnenou pálenkou domácich, kde sa s kľudom Angličana ožerú. Proste sranda a k tomu sebavedomie, ako by očakávali pozvanie na hostinu a nie popravu. Ach tí Rusi. ()
4 především za zobrazení prostředí a způsobu života. Příběh byl jednoduchý. Docela mne štval sebestředný Menšikov. A jeho "posmrtné" záběry mi do filmu nějka neseděly. Některé scény mi připadaly nadbytečné (boj proti synovci - jaký to mělo význam ?). ()
Typický film ruské produkce. Když vynechám Tolstého předlohu, zde zasazenou do současnosti, vyzdvihnu hlavně nádherné prostředí kavkazské horské vesnice, kde se příběh odehrává. Realistické záběry ulic a života v nich, zvyků, zákonitostí, vznikajících přátelstvích i nenávistí k rusákům. Zasloužené ceny i nominace. ()
Absolutně edukativní filmařina. ()
Velmi pěkně zpracovaný příběh dvou zajatých ruských vojáků kdesi v horách na Kavkaze (může to být stejně tak Dagestán, jako Čečensko, Osetie, Balkárie, ...). Ve filmu se snad nenajde chvilka, která by nudila a závěr filmu zároveň vysílá silné protiválečné poselství. Celý snímek se dle mého názoru poměrně vymyká klasickým ruským nebo sovětským filmům. Obdivuhodně vtáhne diváka do souboje dvou znepřátelených stran a přitom od začátku až do konce dokáže sympatizovat i nenávidět obě z nich. Herci podávají výtečné herecké výkony a navíc celý film se odehrává v malebné krajině úchvatného Kavkazu. ()
Pěkný film. Kdo máte slabost pro ruské prostředí a východní mentalitu, vřele doporučuji. Sice má pár slabších momentů, nicméně nenudí a dokáže zaujmout. Mílé překvapění, které si určitě zaslouží ****. Hledáte-li film na páteční poetické promítání s přáteli, zkuste ho. ()
70% ()
Film přesně dle mého gusta. 5* ()
Nepřekonatelný Oleg Menšikov ve filmu, který vykresluje syrový obraz kavkazských hor a lidí, kteří zde žijí. Příběh dvou zajatých ruských vojáků by v režii Bodrova a s daným hereckým obsazením nepotřeboval žádná slova. Zkrátka tu máme film, který dokáže přinutit člověka přemýšlet o tom základním lidském v každém z nás, a to hlavní je, že k tomu „nutí nenuceně“. ()
Takové kousky umí točit jen a jen Rusové! Dát tuhle látku amíkům, tak to bude samé bum bum a desítky výbuchů. Tady zazní pět výstřelů a stačí to. Takhle si představuji válečné drama. 90%. ()
Zbytecny patos. Olegova asi nejslabsi role. Bodrov jr.by si mel skaknout na par hereckych hodin. ()
Jedno se musí ocenit. Rusové si většinou svých nepřátel váží. Ve smyslu, že je ne znevažují, ale i částečně chtějí vypovědět, že jsou to jen lidi co jsou na druhé straně. Na druhou stranu jestli mají Američané Vietnam tak oni mají Kavkaz a Afgán. Nechtěli, museli, a nikdo je neoslavuje ani jim nefandí. Ale tak to je. A pokud se spojí ruský patos s nádhernou přírodou a ryzím člověčenstvím, vznikne netradiční válečný film. I když válka je v uvozovkách, jelikož od Stalingradu si nikdo pořádně nepráskl. Podobný fillm je Vojna, i když tam to není tak lidsky silné. Jo umí kucí ruský. ()
Film na ktory sa nezabuda. Dokonaly kusok. Po vsetkych strankach. ()
Reklama