Režie:
Jurij OzerovKamera:
Igor SlabněvičHrají:
Buchuti Zakariadze, Vasilij Šukšin, Nikolaj Rybnikov, Vladislav Strželčik, Jevgenij Burenkov, Anatolij Romašin, Ivan Pěreverzev (více)Obsahy(1)
Epické ztvárnění bojů druhé světové války pod precizní režisérskou taktovkou Jurije Ozerova. Sovětský svaz vyprodukoval v době po druhé světové válce velké množství válečných filmů, často velmi výpravných a v pravém slova smyslu epických. Pětidílná koprodukční série Osvobození představuje jeden z vrcholů snahy o monumentální zobrazení klíčových událostí největšího konfliktu v dějinách – pochopitelně s hlavním důrazem na východní frontu. Její režisér Jurij Ozerov sám druhou světovou válku prožil v řadách Rudé armády – na jejím začátku mu bylo 18 let. V padesátých letech se pak vydal na filmovou dráhu, později v koprodukci s Československem natočil Velkou cestu (1963), film o osudech mladého Jaroslava Haška v Rusku. Na válečné fresce Osvobození, která etablovala jeho kariéru režiséra válečných velkofilmů, pracoval v letech 1967–71. V pěti dílech zde zachycuje hlavní politické a vojenské události let 1943–45. Válka je v Osvobození zobrazována nejen z pohledu jednotlivých vojáků; je zde popsán celý průběh střetnutí, vznik a souhrn záměrů jednotlivých stratégů a jejich dopad na situaci. Vedle skutečných historických osobností vystupují ve filmu i smyšlení hrdinové, nechybí ani milostný motiv. Dokumentární materiály ze sovětských, amerických, britských, německých i francouzských archivů ve spojení s hraným filmem vytvářejí unikátní divácký dojem. Dílo je samozřejmě do určité míry poplatné době svého vzniku, režisér se nevyhýbá patosu a klade důraz na hrdinství ruských vojáků. Svou historickou důkladností a masivním nasazením bojové techniky však velkolepá epopej dodnes patří do povinného kánonu pro fanoušky vojenské historie. Pro filmové nadšence pak představuje neopominutelnou kapitolu v dějinách filmu.
První část série, Ohnivá duha, je věnována největší tankové bitvě druhé světové války, která se odehrála v létě 1943 u Kurska. S použitím vojenské techniky, která nemá ve filmové historii obdoby, se divák stává účastníkem mamutí vojenské operace, ve které se střetla německá a sovětská vojska.
(Česká televize)
Recenze (25)
Když Rusové natočí válečný film, tak to stojí za to. Tisíce statistů, stovky tanků, letadel a explozí. Oni by snad byli schopní opravdu každou bitvu rekonstruovat v měřítku 1:1. Není divu, roky 1941–1945 byly, přes děsivých 23 milionů obětí, vlastně nejslavnějším obdobím jejich dějin a vlastně jediným, kterým se mohou chlubit. Dokázali zastavit rozpínavého Hitlera a svět je tehdy, přes všechny vady na kráse, obdivoval. Od té doby už nic dobrého ani obdivuhodného nedokázali. První díl série nabízí to nejlepší. Velkolepé bitvy, jistou rukou dirigované a realisticky podané, a zatím ještě bez výraznějších a historii deformujících ideologických vycpávek. ()
První díl Ozerovova Osvobození nazvaný Ohnivá duha mě ani po novém zhlédnutí nezklamal. Má to fakt parádní atmosféru a celá bitva u Kurska působí i po letech neuvěřitelně monumentálně. Mimochodem Stalin je tu líčen vlastně dost negativně, když je zobrazen, jak nemilosrdně odmítne vyměnit vlastního syna Jakova za zajatého polního maršála Pauluse. ()
Fanúšikom veľkolepých vojenských filmov nie som, ale tu musím uznať, že sa bolo na čo pozerať. Rusi vedeli presne, že toto treba zrekonštruovať do HD kvality a určite to filmu pridalo na zážitku. Zvláštne mi pripadalo, že scény s titulkami zostali v horšej kvalite a dochádza pri nich k zvláštnemu poskočeniu obrazu. Okrem obrovských bojových scén nechýba aj vojenský humor, vtipní velitelia alebo ako dôstojník chodí na zálety jedine v tanku. Stalina a Hitlera som sa snažil ignorovať, tam sa o autenticite kvôli propagande dá vážne pochybovať. ()
Keby som sa mal na film pozrieť čisto konzumným spôsobom tak sa vyjadrím v zmysle - megalománia vo filme. Bojové scény sa tu dajú porovnať s tými v Bondarčukových filmoch, všetko maximálne realistické, obrovské masy ľudí a vojenskej techniky bez dodatočných grafických úprav, každý vojak tu má svoje miesto... To ale nie je to najhlavnejšie. Film má aj veľkú historickú výpovednú hodnotu, celková stratégia a priebeh bitky o Kursk (ale aj jej prípravy) sú tu absolútne faktograficky bez chybičky. Jediné čo by som snáď mohol vytknúť je hrdinský pátos (ten je ale pochopiteľný a odpustiteľný) a tiež súboje muža proti mužovi mi miestami prišli dosť infantilne zahrané, ako keby si herci na nejakom kurze precvičovali nové bojové chvaty. Beriem to však iba za také "srandovné" mínus, pretože prínos na poli histórie je veľmi veľký. 80/100 ()
Pořád nechápu, proč musí být na ČSFD tato válečná epopej mimo celkového souhrnu také po částech. Jelikož jsem všechny díly hodnotil dohromady pěti hvězdičkami, tak jednotlivé díly budu hodnotit především kvůli míře propagandy. A ta je v první díle asi nejnižší. Samozřejmě film své chyby má, ale lépe to už dnes asi nikdo nenatočí. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (7)
- Točilo se i v blízkosti města Perejaslav-Chmelnický nedaleko Kyjeva. Povolení k natáčení na místě skutečných událostí nebylo nikdy získáno. Problém byl v tom, že na bojišti se stále nacházelo značné množství nevybuchlých bomb a granátů, které mohly odpálit pyrotechnické efekty nebo průjezd těžké vojenské techniky. (sator)
- V eposu Osvobození se na obrazovce poprvé objevil bývalý generálporučík Vlasov. Pro Jurije Ozerova bylo velkým úspěchem, že mu byla povolena jediná scéna s Vlasovem, a to pod podmínkou, že jeho jméno nebude nikde uvedeno nejen ve filmu, ale ani na place. Tato postava obdržela kódové jméno „General“. Jurij Pomerantsev, který ho hrál, byl ale varován, že je možné, že scéna cenzurou nakonec neprojde. Andrej Andrejevič Vlasov byl sovětský generál, který za druhé světové války v německém zajetí vytvořil Ruskou osvobozeneckou armádu. (sator)
- Celá pentalogie filmů Osvobození prošla restaurátorskými pracemi v rámci restaurátorského programu Mosfilm Cinema Concern. Digitální restaurování bylo dokončeno v roce 2020. (sator)
Reklama