Režie:
Bernard BorderieKamera:
Henri PersinHudba:
Michel MagneHrají:
Michèle Mercier, Jean Rochefort, Jean-Louis Trintignant, Claude Giraud, Giuliano Gemma, Robert Hoffmann, Jacques Toja, Robert Porte, Noël Roquevert (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poté co byl hrabě de Peyrac na základě králova příkazu zatčen za čarodějnictví a posledního lednového dne roku 1661 upálen na Place de Gréve, mladá vdova Angelika najde své místo mezi ostatními opovrženými, na slavném pařížském Dvoře Zázraků, který je útočištěm lupičů a žebráků. Zde potkává svého přítele z dětství v Poitou – Nicolase, který se stal vůdcem pařížských lupičů. Stává se královnou pařížské lůzy. Má mnoho nepřátel, jak u dvora, tak v podzemí. Ale Angelika se nevzdává, zachraňuje své dvě děti a naplňuje svůj odvážný plán. Chce zpátky svou čest, tituly, majetek i postavení u dvora. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (133)
Film jsem viděl, a mám na DVD, ale nic moc mi nepřinesl, takže musel bych si ho zase pustit, abych si připomenul, co v něm konkrétně bylo. Pamatuji si jen celkový pocit, a to je málo. Některé filmy znám celé, protože mě silně zaujaly, ale to se Angeliky netýká a kouknu se na to jedině s někým, kdo na mě nastoupí s tím, že jde po skvělou podívanou, přesvědčí mě, že se pletu, že ten film podceňuji, a že mě určitě jednou pořádně probere a osloví. ()
Anne Golon by se asi divila, kdyby na vlastní oči viděla, co filmaři stvořili z její knižní předlohy. Prostě si jen vybrali to, co se jim zrovna hodilo do krámu. Nemám v úmyslu příběhy o odvážné a hrdé Angelice nějak zatracovat, také jsem na nich ulítávala. Mám doma celou knižní sérii, včetně dílů, které nebyly nikdy zfilmovány. Neustálé opakování Angelice jedině škodí. Charismatický Jean Rochefort je skutečně ďáběl, ale Peyrac je větší. ()
Také adaptace druhého dílu románového cyklu (s podtitulem Cesta do Versailles) je povedená, byť tvůrci snížili počet sexuálních partnerů titulní hrdinky, která si v předloze poctivě odsouložila svůj dluh u kapitána vězeňské stráže a ani s Desgrezem (nejlepší postava tohoto dílu) nezůstalo jen u krátké muchlovačky. Vrcholná scéna šlechtických orgií v hostinci U Rudé masky pak představuje v poněkud lepším světle Philippa de Plessis-Bellieres. ()
O poznání slabší než první Angelika. Z prvního dílu jsem byl unešen, tenhle mě taky bavil ale trochu mě zamrzel příběh a Angeličino chování. Byla stále nádherná, ale její chování zas tak báječné jak slibuje název nebylo. Nicméně mě ale tahle pohádka jak už jsem zmínil pořád baví a těším se na další díly.:-) Trochu slabší 4. ()
Mám taký pocit, že som videl úplne inú Angeliku ako v prvom filme. Kam sa podela tá romantická, lásky plná markíza anjelov, verne oddaná svojmu manželovi? Kde zmizla tá nádherná citlivá Angelika, čo milovala svojho Joffrey de Peyraca? Stala sa z nej autoritatívna, vypočítavá manipulátorka. Chvíľami na mňa pôsobila ako egoistická koketná nymfomanka. Avšak treba si uvedomiť i to akú traumu prežila, keď prišla nespravodlivosťou a špinavými záujmami kráľovského dvora o svoju životnú lásku. Urobilo to z nej pomstychtivú mrchu, má na to právo. Som zvedavý ako sa bude ďalej vyvíjať jej príbeh. *** ()
Galerie (83)
Photo © Compagnie Industrielle et Commerciale Cinématographique (CICC)
![Báječná Angelika - Z filmu - Claude Giraud, Michèle Mercier](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/875/157875768_4b5a65.jpg)
Zajímavosti (8)
- Prvý diel Angelika, markíza anjelov (1964) a druhý diel Skvelá Angelika sa z ekonomických dôvodov nakrúcali súčasne a mali spoločné dekorácie. (Raccoon.city)
- Při svém první premiéře v československých kinech v roce 1971 byl tento díl uveden nikoliv jako druhý, nýbrž jako poslední z celé série rok po titulu Angelika a sultán (1968), což divákům způsobilo mírný zmatek v chronologii. (charles3)
- Při rozhovoru Angeliky (Michèle Mercier) s Philippe de Plessis-Bellieresem (Claude Giraud) je možné všimnout si jeho ozdoby u límečku. V jednom záběru má postraní mašle černé a sotva se otočí, tak má mašle bílé. (Pepy)
Reklama