Režie:
Frédéric FonteyneScénář:
Philippe BlasbandKamera:
Virginie Saint-MartinHrají:
Nathalie Baye, Sergi López, Paul Pavel, Sylvie Van den Elsen, Christophe Sermet, Hervé Sogne, Denis SimonettaObsahy(2)
Jeden muž, jedna žena, jedna erotická představa. Muž a žena se rozhodnou tuto představu sdílet. Zpočátku jednou. Pak víckrát. Záludně se rodí vztah. Sex už není tím jediným, co je spojuje. Pomilují se. Rodí se cit. Jde o pornografický vztah. (oficiální text distributora)
Recenze (94)
Asi som očakával niečo úplne iné, niečo kontroverzné, keďže tento film bol obľúbeným filmom našich filmových klubov. Nakoniec to bol "iba" psychologický" nezávislý, napriek striedmej dĺžke pomaly plynúci filmík, ktorý neurazí, ale myslím, že neprináša nič špeciálne nové a to je vzhľadom na jeho názov trochu podvod na diváka. Nie, nečakal som porno, ale kontroverznosť určite. ()
Hned ze startu jsem se udivil, jak žena objednala hotel, aniž by viděla toho chlápka, se kterým měla schůzku... tohle mi přišlo bizardní... myslel jsem si, že je to nějaká šlapka, protože její chování o tom vypovídalo... občas jsem nebyl v některých situacích a scénách spokojen, proto bych tento film hodnotil jako průměrný... ()
Už jsem Pornografický vztah viděl před pár lety, ale stejně jako tehdy jsem si ho vychutnal i podruhé. Pro mě je tohle ten nejlepší důkaz, že k natočení zajímavého, neotřelého a přitom velice kvalitního filmu stačí dva dobří herci a inteligentní scénář. Na minimálním prostoru a bez vysokých nákladů vznikl pohodový film, který má pro mne úžasné kouzlo a krásu. I když je téma intimního vztahu přes internet asi pro většinu z nás cizí, je to příběh jak ze života, uvěřitelný, zdánlivě obyčejný, ale opravdový, syrový, bez umělého patosu, bez příkras. Hodně k tomu přispívají civilní projevy obou hereckých protagonistů. Sedla mi i forma vyprávění, kdy je vztah hodnocen s odstupem času a divák je seznamován s pohnutkami hlavních postav prostřednictvím jejich vzpomínek a dojmů, které se často navzájem rozcházejí. Není to o sexu nebo erotice, je to o neporozumění, strachu z odmítnutí a neschopnosti otevřeně komunikovat nebo vyjádřit své pocity v některých situacích. ()
Máme to ale štěstí, že ten náš evropský film má ještě smysl pro originalitu a romantický není jen žánr hollywoodských dojáků. Prornografický vztah je filmem báječně jednoduchým, zároveň však překvapivým. Působí na city, ale nijak přehnaně. Záleží na každém, jak se k němu postaví, snímek rozhodně nic nevnucuje. Něco je krásně ukázáno, ostatní záměrně skryto a dává možnost divákově fantazii...bravo! ()
Něco mi tu vadilo, ale co? Už vim, nic se v celym filmu nestalo. Dal by se popsat jednou větou: Ona se na něj usměje, on se zeptá jestli půjdou do hotelu, zavřou se dveře od hotelového pokoje, otevřou se dveře od pokoje, na ulici se rozloučí a domluví na příští týden. Jestli v tom bylo něco hlubšího tak jsem to nepochopila. Citově mě to nijak neoslovilo. Snad jen ten trochu nahořklý závěr, kde si člověk uvědomí jak neodstatečná nebo nepochopená komunikace může vést tak daleko, že dva lidi, kteří se upřímě mají rádi, si úplně zmizí ze života. Tři hvězdy za to jak mě z toho zamrazilo. ()
Reklama