Obsahy(1)
KUKUŠKA je nový film režiséra svérázných lovů Alexandra Rogožkina. Je září 1944, těsně před ukončením válečného stavu mezi Finskem a Sovětským svazem. Finský "nacista", odstřelovač Veiko, je připoután ke skále, zatímco Ivan, kapitán sovětské armády, je zatčen tajnou policií. Oba, odsouzeni k smrti svou vlastní armádou, na poslední chvíli unikají neblahému osudu a náhodně nalézají útočiště u mladé Laponky Anni. Ta v nich však nevidí vojáky znepřátelených armád, ale především muže. Každý z nich rozumí pouze svému rodnému jazyku: finštině, ruštině a laponštině. V pustině severní tajgy však musí všichni žít pohromadě po několik dní (oficiální text distributora)
(více)Recenze (176)
Moc vtipný film, tři lidé mimo civilzaci mluvící 3 jazyky.... a pokecej si. K tomu jde o jednu nadrženou laponku, které před 4 roky odešel muž do války, jednoho Fina (pacifistu,který se asi 15 minut filmu dostával ze zajetí okovů) a naštvaného postaršího Rusa, který si myslí, že Fin je Němec :-). ()
Tragikomická komunikace mezi "slepým, hluchým a němým", tedy oni všichni (Fin, Rus i Laponka) mluví, ale každý svou řečí. Zajímavá válečná epizodka, humorná a lidská. Přehnaná šamanská cesta "Mordorem" trochu rušila, ale konec vše napravil. 70%. ()
Prd som rozumel, ale som rád, že som v tom nebol sám. :) Ale tá atmosféra, to treba zažiť. ()
Nádherná tragikomedie, která těsně před závěrem selhává kvůli podivné scénáristické kličce, která působí jako z jiného filmu. ()
No, když tak nad tím přemýšlím, z velkým odstupem času, tak vlastně mě film hodně bavil a dost mě chytnul. Perfektní atmosféra, překrásné záběry hor a okolí, ale hlavně úchvatná krajina pro samotáře jak dělaná. Příběh je dostatečně silný a zajímavý. Konfrontace třech odlišných lidí mluvící třemi odlišnými jazyky je více než povedená a určitě osloví širší spektrum diváků, než Rogozhkinovy Svérázy. Největší devizou a pozitivem KUKUSHKY je ale černý humor, kterým doslova překypuje a který mě opravdu velmi vyhovoval. Film se mi moc líbil a i když mi někdy přišel až moc pohádkový velice mě zaujal a hodnotím ho velmi vysoko. ()
V drsnej prírode sa stretávajú traja ľudia, z toho dvaja tam vôbec nepatria, nik z nich si navzájom nerozumie, a navyše dvaja z nich sú ešte vo vojnovom stave. Zaujímavý nápad na film, podporený príjemnými hercami, prekrásnymi exteriérmi, peknou hudbou. Film nie je len komédiou ale nie je ani protivojnovou agitkou. Čo mi však vadilo bol pomalý rozbeh a trochu som nerozumel scénou v krajine mŕtvych pri konci film. Obe scény sa dali skrátiť. Hlavne tá druhá spomínaná sa mi zdala trochu nezvlánutá. Ale ako celok je to nadpriemerný snímok, ktorý i napriek (alebo aj vďaka nim) chybám pôsobí naozaj ľudsky a úprimne, čo mi občas pri filmoch chýba. ()
tak nakonec zvysuju na ****, a tu ctvrtou pridavam za az neskutecne krasnou prirodu... ()
Úplně něco jinýho, než jsem čekal, ale vyplatilo se nechat se překvapit. ()
Tento snímok vystihuje asi najviac slovo pohodový. Humor je tu takmer výhradne situačný a režisér zbytočne netlačil na pílu, čo mi dosť vyhovuje. Hodnotenie: 70% ()
Jistě velmi originální námět, který je obstojně zahrán a zahrnuje v sobě velkou dávku velmi specifického severského humoru. Ostatně svést dohromady za druhé světové války do jedné chalupy jednu laponku, fina bojující za Německo a Rusa, kdy si ani jeden druhému nerozumí a přesto spolu přežívají..to prostě musíte vidět, to nejde popsat.. ()
Vážení přátelé...zcela mimo mě...Odpudiví lidé na vystrkově v taize...pro mě v tomto případě naprosto nezajímavé... ()
Rogožkin tentokrát siahol do iného súdka a vyplatilo sa. Za srdce hrejúci príjemný ľudský príbeh, kde sú slová naozaj akosi navyše. Ústredný trojka perfektná. ()
Film tří dialogů, právě v tom spočívají často úsměvné situace, kdy každý mele ve svém jazyce v domění, že pokud bude mluvit dostatečně nahlas a artikulovat, ten druhý mu porozumí, což se samozřejmě neděje. Čekal jsem trochu jiný závěr, no aspoň nebyl film tak předvídatelný. ()
K filmům na východ od nás jsem trochu podezřívavý, o to větší překvapení. Velice komorní příběh tří lidí, kteří si nevzájem díky jazykové bariéře nerozumí, je zasazen do nádherné severské a trochu depresivní krajiny. Přestože je děj zdánlivě jednoduchý, má obrovskou vnitřní dynamiku a nenudí. ()
Na pohled pěkný film s hezkým poselstvím a krajinou, neméně dobrými herci, jenomže mi přišlo posledních 30 minut takových prázdných, bez posunutí v ději, to ale neubírá nic na faktu, že je film velmi chytře a zručně natočen. ()
Jestli v Rogožkinových Svérázech platilo, že se komunikuje hlavně prostřednictvím vodky, tady je to o poznání složitější - tři lidé, stejné množství jazyků, porozumění takřka nulové. Ale o to je Kukuška zajímavější. Při vzájemném dorozumívání totiž, jak už tomu tak bývá, vznikají humorné situace a díky monologům jednotlivých postav, se o nich mnohé dozvídáme i bez toho, aby jim někdo smysluplně odpovídal. K tomu si domyslete krásné severské prostředí a drsný venkovský život a vznikne skutečně krásný film, který se vryje do paměti. Jen je škoda, že tomu ke konci poněkud vyprchává kouzlo. ()
Kukačka je dalším filmovým počinem režiséra Rogožkina a jeho Svérázných lovů či rybolovů. Oproti tomu je v tomto filmu vidět méně vodky kalení, ale zato více děje a obsahu. Příběh filmu se odehrává na konci války mezi Finskem a Sovětským svazem, kdy z každé z nepřátelských armád utíká muž odsouzen k smrti za dezertérství. Tak se stane, že se u osamocené Laponky schovávají Fin a Rus. Každá z těchto osob mluví pouze svým jazykem a zatímco oba dezertéři vidí v sobě nepřítele, laponská žena zrcadlí v obou mužích svůj chtíč a odpoutání se tak od dlouhé samoty. Díky těmto motivům vznikají ve snímku vcelku absurdní a vtipné situace. I přes kýčovitý závěr filmu, kdy se autor sklání k očekávanému moralizování o přátelství, Kukushku vřele doporučuji. Osobně neznám moc ruských filmů, které by mě dokázaly okouzlit takhle příjemným a jednoduchým humorem. ()
Jedním slovem skvělý film... ()
Nemám slov...vidět protagonisty Svérázu hrát vážné nebo vlastně tragikomické role je samo o sobě zážitkem. ()
„Máš jemné ruce. Nejsi zvyklý dělat mužskou práci. Nejspíš umíš jen zabíjet. Ale to není práce. To si jen velké děti myslí, že když někomu vezmou život, prodlouží si tím ten vlastní.“ „Moji duši vyprázdnila válka.“ Vedle lidskosti a vtipu film zaujme pomalými záběry známými hlavně z Tarkovského (kamera sama vypráví) a komunikací se snícím skrze rituál. ()
Reklama