Obsahy(1)
Pětatřicetiletý diplomat Jérôme se vydává prodat rodinné sídlo blízko města Annecy. Potká zde dávnou známou spisovatelku Auroru, která mu přestaví svou domácí paní Walter a také její šestnáctiletou dceru Lauru, studentku na gymnáziu. Laura po jeho odjezdu směle začne rozkřikovat, že se do něj zamilovala. Jérôme se ale nechá svést Lauřinou kamarádkou Claire a něhou jejích kolínek. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (12)
Príjemná romanca so subtílnym erotickým nádychom je typickým Rohmerovým filmom - klasický rozbor vzťahov tentokrát na konfrontácii muža pred svatbou a jeho dávnej priateľky-spisovateľky počas horúcich letných dní spojené s pozorovaním jeho vzťahových peripetií s dvomi mladými dievčatami z rodiny, u ktorej pobývajú. 3 1/2 ()
Opravdu je to spíše literární než filmové, nicméně prázdninovou atmosféru u jezera (Annecy ve Francii, ne Ženevského jezera, mimochodem) dokázal Rohmer skvěle vykouzlit i tak. Nekončící hra dialogů mezi starším seriózním Jeromem (s přiléhavou bodrou vyrovnanou jistotou ho zahrál Brialy) a pletichářskou spisovatelkou Aurorou, resp. Jeromem a náctiletými nevlastními sestrami. Uvážlivý a tolerantní Jerome nepojímá lásku jako svazující povinnost, manželství jako akt sebe donucení vůle a odříkání se jiných žen, ale jako dobrovolnou chuť dvou lidí zůstat pospolu. To mu umožňuje "seznamovat se" i s jinými ženami. Ale kde končí svoboda a začíná nevěra? Je možné omlouvat krátkodobé zájmy v jiných jistotou, že dlouhodobě toužím jen po té jediné? A že vlastně jen ji miluji? A máme věřit Jeromovi, že jeho pojetí lásky, vzpírající se jakémukoliv majetnickému přístupu k tomu, jehož miluje, opravdu platí, když jedinou skutečnou touhu v něm dokázalo po letech vyvolat až držení = vlastnění jednoho mladičkého kolínka? A lze věřit člověku tvrzení, že mu jde o charakter a ne o fyzično, když v něm pravý "zájem" z dvojice sester nevzbudí ta předčasně inteligentní a proto okouzlující, ale ta, kterou viděl a pozoroval dřív, než s ní vůbec skutečně promluvil. ()
Okouzlující letní capriccio oplývající skvělými hereckými výkony (mě osobně po Brialym učarovala hlavně Béatrice Romand), mistrně napsanými dialogy a svěžest vyzařující atmosférou. Chvílemi mi rozhovory mezi Jeromem a Aurorou připomínali Merteuilovou a Valmonta, častěji však Aurora působí jako Kirké (a také je několikrát čarodějkou nazvána) a Jerome jako Odysseus, ztracející tak trochu hlavu. ()
Pátá z Morálních povídek. Podivuhodný, pečlivě propracovaný spletenec vztahů, z nějž vyvstávají mnohé dosud tajené lidské slabosti a individuální ješitnosti. Příliš silné sebevědomí se, aniž by vědělo jak, nemůže, než rozpadnout v nenadálém vichru neodehnatelných emocí. Nezáviděníhodnou roli titulního hrdiny skvěle ztvárnila slavná postava francouzského filmu Jean-Claude Brialy. ()
V poradí štvrtý videný Rohmer ma už začína nudiť. Vlastne jediné, čo ma na Klárinom kolene zaujalo bol Jean-Claude Brialy, a ani ten nie stvárňovanou postavou alebo hereckým výkonom, ale tým, že sa podobal na Henriho Toulose-Lautréca so zdravými nohami. A to je dosť málo. Keď sa chcem nadchýnať krásou okolitej prírody nebudem pozerať na Klárino koleno, ale na National Geographic. ()
Reklama