Režie:
Petr NikolaevScénář:
Miroslav OščatkaKamera:
David PloyharHudba:
Jiří ChlumeckýHrají:
Ondřej Sokol, Michal Suchánek, Richard Genzer, Simona Krainová, Simona Babčáková, Václav Matějovský, Jakub Burýšek, Michal Šášinka, Linda Bartošová (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Vybíjená je groteskou o přátelství, osudových láskách, kráse a ošklivosti, alkoholu a hledání lidského štěstí. V několika časových rovinách vypráví příběh spolužáků, kteří spolu prožívají různé životní etapy. Ocitáme se na abiturientském srazu gymnázia. Zdánlivě banální situace dává prostor nejen pro sentimentální vzpomínky, ale především k bilanci nenaplněných tužeb i uskutečněných snů a prožitého života. V centru příběhu jsou tři kamarádi – Jeff, Skippy a Tom, které životní peripetie neustále vracejí do společného bydliště – staromládeneckého doupěte, které se pro ně stává útočištěm podle toho, jak získávají či ztrácejí životní partnerky. Jejich protipólem jsou dvě ženské hrdinky – třídní kráska Eva, která se stane postupně objektem lásky všech spolužáků a ošklivka Hujerová, které schopnost sebeironického nadhledu dává nejen schopnost přežít ve světě krásných, ale najít i vlastní cestu ke štěstí. (Falcon)
(více)Recenze (369)
Odnikud nikam... ()
Tak už to pri tých slávnostných premiérach uprostred týždňa chodí... Hlavu máte plnú práce, takže film ako Vybíjaná, ktorý rozhodne nie je žiadnym "vťahovačom" (a prvé desiatky minút si hovoríte "Bože, na čo som sa to zasa nechal ukecať?”) vnímate sotva každou druhou scénou. Samozrejme teda scénami s blondýnami - mladou i nemladou. A ako čas beží a vy sa snažíte márne zorientovať v dospelých / teenagerských rolách (fakt divne obsadená mužská čast osadenstva), cez hudbu a jednotlivé hrejivo ľudské scénky si k filmu vytvárate prazvláštny guilty-pleasure vzťah. Intelekt vás bráni ostošesť, ale postupne sa podvolíte. A nakoniec z toho vzijde príjemný nenáročný filmeček do víkendovej večernej telky. Pocitovo asi ako keď pohladíte malé koťátko. Tupučké, ale tak roztomilé koťátko... ()
Už ten samotný výchozí bod, kdy abiturienti během (tří?) dní paří na chatě a vzpomínají na gympl, mi připadal těžce nepřesvědčivý, protože místo klasických srazových témat následují odhalení, citové výlevy, dávná traumata a všechno, co si člověk nechává spíše pro sebe a řekne je jen v okamžicích velké katarze a ne po pár lahvích tvrdého alkoholu. Vieweghovu knihu jsem četl, je výborná, taky používá nelineární vyprávění, ale věnuje se déle jedné postavě, takže drží pohromadě. A Nikolaevův nápad obsadit trio z Partičky není dobrý, pánové se sice nesnaží scénkovat, ale člověk se úplně od jejich skečových výstupů odpoutat nemůže. I když, abych byl upřímný, Richard Genzer je po několika větších rolích už méně toporný, nějaká praxe je na něm vidět. ()
Vůbec jsem nečekal, že mě Vybíjená bude tak bavit. Možná i proto, že jsou tu tací, co ji naprosto brutálně sejmuli. A víte co? Já to vlastně nechápu. Co je na tomhle filmu špatně? Na Viewegha moc nejsem. Jeho knihy se mi moc nelíbí a filmy podle nich vysloveně nevyhledávám, ale Vybíjená je asi jeden z nejlepších filmů na základě jeho knihy, co jsem zatím viděl. Vždyť Suchánek, Genzer a Sokol vytváří vcelku solidní chlapskou partu a Babčáková jim parádně sekunduje. Uznávám, že různé časové skoky byly různě nepřehledné, ale postupně se to srovnalo a začalo to dávat smysl. Jediné, co by se tomuhle filmu dalo opravdu vytknout je fakt, že spíš než komedie, je tohle další melancholické drama, kterých je poslední dobou nějak moc a často v něm má hlavní roli právě někdo z Partičky. Jinak to bylo moc pěkný pokoukání. Je vidět, že Petr Nikolaev je jeden ze současných předních českých režisérů naprosto oprávněně. ()
"Víš, jak je těžký být hezká holka?" Ne, to vážně nevím, ale pořád mi to naivně připadá o něco lepší, než být opravdu ošklivá holka. Taky nevím, jaké je to být na maturitním srazu po pětadvaceti letech. Já jsem ho úmyslně prošvihl, stejně jako ty předcházející, a tak k tomu taky nemám vztah. A už vůbec nemám vztah k filmům, ve kterých se nic neděje a které mne souvisle nebaví od začátku až do konce. Ale odpad nedám, protože "Eva Šálková forever" a to v obou zde představených verzích. ()
Petr Nikolaev je schopný řemeslník, ale nemá absolutně žádný filmařský cit a orchestrální symfonii by pustil i k reklamě na vložky. S tím pak padají veškeré emoce u tak dost ředěného příběhu, kde by se rádo stalo všechno, ale nakonec se nestane nic moc. ()
Báječná léta o hovně. Křečovité snahy nacpat tam nějaký přesah byly stejně trapné, jako otázka, kde je Igor Chmela.. ()
Podle Michala Viewegha se povedly jen ty první dva filmy, všechno co následovalo po roce 2000 za pozornost už nestojí. ()
Film, který je spíš průměrný než špatný. Zařazení do komedie může být matoucí, příběh sám není špatný, ale chybí mu ta správná jiskra, pro kterou byste si ho zapamatovali. Po Příběhu kmotra mírné zklamání. ()
O čom to bolo? Zbytočne vyhodené peniaze. Buď napísal Viewegh taký otrasný román, alebo režisér stvoril niečo obludné. ... Kto si ešte myslí, že Richard Genzer patrí do skupiny "herec" ? Ja veru nie ... A vlastne i Michal Suchánek s Ondřejom Sokolom nepredviedli nič spomenutia hodné ... ()
Typický příklad české komediální tvorby posledních let. Film nemastný, neslaný a k průměrnosti mu chybí mamutí krok. Dle obsazení jsem tak trochu očekával, že se pobavím. No a já se nepobavil skoro vůbec. Takže se to k přiklání k druhému žánru, což je drama. Ale i tento žánr má zde veliké skuliny. ()
Poslali mi to omylem z e-shopu namísto Vybíjený se Stillerem, a já byl línej jít si to za kilo vyměnit. True story. ()
Další impotentní česká dramedie, u jejíhož sledování máte pocit, že stihlo vymřít několik milionů živočišných druhů. ()
Tak takový průšvih se dal čekat, ale doufání v to, že občas nějaký český snímek překvapí vás přeci jen donutí se občas na český film podívat. Ani oblíbení herci nedokázali zvrátit tu neskutečnou blbost, kterou nám naservíroval pan Niíkolaev. Tlachání o naprostých blbostech, nezajímavých osudech, bez vtipných momentů. Tady se asi myslelo jen na vybrání pár korun z peněženek diváků, jinak si vznik tohoto filmu nedokážu vysvětlit. A Viewegh by se měl občas pokusit napsat něco úplně jiného, protože ty jeho příběhy jsou stále na jedno brdo. ()
Další z plejády zbytečností pro české nenáročné publikum. Megaprůser to není, ale že by si člověk film nějak užil, to se určitě říct nedá. Suchánka s Genzerem mám celkem rád, ale potřebovali by lepší scénář. 40% ()
Dobrý den. Na dnešní přednášce věnované termínům ´obsah´ a ´význam´ se budeme zabývat filmem Vybíjená. Jen krátce, nebojte. Věděl by někdo, jaký má tento film obsah a význam? Názorně vám to předvedu: ____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ Ano, správně. Obsahově je o ničem a význam nemá žádný. To je pro dnešek vše, látku považuji za probranou. Na příští přednášce se společně zamyslíme nad tím, proč se Vieweghovi filmuje každé hovno rozmazané po papíře. ()
Tak tu máme další Sneženky a machry po 25 letech.... Akorát ten sraz není na horách, ale kdesi na Slapech, kde bývalí spolužáci mají mejdlo v rámci 25 srazu od maturity... Předně a to je asi možná moje chyba.. nesnáším Partičku. Proto když vidím Genzera, Suchánka a bohužel i Sokola, je mi zle a můžou hrát klidně vážné role... Celou dobu jsem se od tohoto pokoušel odprostit. Pokud se vám to povede nebo vám nevadí fekální duo Genzer - Suchánek, pak můžete sledovat celkem slušně sestavený příběh o jedné třídě a lidech v ní v průběhu 25 let. Děj co chvilku retrospektivně zabíhá zpět do mládežnických let kdy se řešilo hlavně kdo, s kým a kolikrát (případně kdo ještě vůbec..) - aby se ihned vracel do současnosti a problémů dneška .Jelikož se tak děje u většiny třídních postav, měl jsem zprvopočátku obavu, že se ztratím, že film bude roztříštěný jednotlivými příběhy, ale kupodivu to celé celkem slušně drželo pohromadě. Hlavní osa se točí kolem třídní ošklivky a tří kluků nerozlučných přátel, mezi něž zavítá nová spolužačka, jak jinak nádherná bohyně... A tak se člověk občas při sledování nachytá, jak i on vzpomíná na ty své spolubojovníky z lavic, školní krásky a jak poměřuje svoji současnost s tím, co si tehdá coby týnejdžr předsevzal, co chtěl dokázat a jak je na tom dnes... Uvědomil jsem si ten běh času i u samotného L. Vaculíka. Pamatuji s ním filmy, kdy v bílejch ponožkách, plesnivejch džínách a v mokasínech, se svetrem do V běhal s Italem Sagvošem po pasážích coby tehdejší dívčí idol a tady ve filmu hraje prošedivělého zestárlého profesora... Halt čas běží neúprosně a těch 25 let bylo i o našem čase. Nenechte se mýlit, tohle není komedie, byť obsazení budí dojem, že ano! Jo a Linda Bartošová je fakt baba! Dávám tři paňáky magistra. * * * ()
Neuvěřitelně nevyrovnaná slátanina komedie a dramatu, slepená z několika vzpomínkových nebo současných scének, kterým často chybí sebemenší pointa, či humor. Chaos na entou zastřešuje jen slušná řemeslná práce, které je tu opravdu škoda. 30% ()
Mám rád tú hereckú dvojku, no najviac im to pristane len v krátkych humorných scénkach. Film asi nie je nič pre nich. Snažilo sa to o akúsi nostalgicko-trpkú komédiu s pohľadom na zlaté stredoškolské časy a myšlienkou o tom, ako ten čas rýchlo letí... Ale v závere ostala len tá trpkosť na jazyku. Podpriemer. 40/100 ()
Vybíjená hořkých vzpomínek na studijní léta prostřednictvím osudového maturitního srazu u jezera, k němuž došlo po čtvrt století. Síla přátelství Jeffa (Ondřej Sokol), Toma (Michal Suchánek) a Skippyho (Richard Genzer) neochabuje ani po tolika letech, co školní lavice vyměnili za advokátní kancelář, učitelskou katedru a gynekologickou ordinaci. Z jejich profesí, až na nestandardně probíhající porod, neuzříme nic. Jejich náplní do vypsaných pér i per však zůstává třídní krasavice Eva, kterou si k oltáři nakonec odvedl Jeff, který si ji hned po příchodu do třídy "zamluvil". Ostatní dva se na něj nezlobili (když tak jen to v sobě dusili), ačkoliv Jeff má atraktivní blondýnku už vedle sebe jen z decentní manželské povinnosti a vyčítá jí její neplatonickou náklonnost k jejich profesorovi ještě z dob studií. Tuto vzpomínku provází pěkně nasnímaná retrospektivní scéna s temnými hudebním tóny. Na Toma se Skippem nezbyla žádná žena, prakticky nechtějí nic řešit k lepšímu, vypadá to, že jsou se svým staromládeneckým životem tak nějak smířeni a už vůbec jim nevadí obývat zanedbané prostory zatuchlého baráku, kterému trefně říkají "doupě". Ještě že jsou na světě oškliví lidé. K nim se řadí nosatá spolužačka Hujerová, která si na svůj vzhled chodí stěžovat až k Nejvyššímu do kostela, ale je ráda, že ve třídě neplatí za nejošklivější. Prim totiž drží spolužačka s přezdívkou "Větev", která se školního srazu už nedožila, neb boj se svojí ošklivostí v mládí vzdala na dráze metra. Osudy pěti hrdinů vyprávění se znovu po letech spojí, občas se přidá vnitřní monolog, z jejich života bude divák sledovat ty nejzásadnější životní momenty a osudové okamžiky od studií až po současnost. Zralý rozum a cit nakonec zvítězí nad krásou a ošklivostí. Těžko říct, odkud čerpal inspiraci a nápady pro svůj román Michal Viewegh, podle něhož zkušený Petr Nikolaev natočil svůj ironizující film, v němž není příliš silný příběh ani pointa, ale sympatické herecké výkony, jimž se ta životní frustrace dá v pohodě věřit. Přece jen je však znát literární původ díla, který nedovoluje více proniknout do všední reality, a někdy tak činí dost naivně i méně impresivně. Film následně působí rozvlekle, zvláště když se až do konce střídá nepříliš optimistická přítomnost s relativně pozitivní minulostí. Divák je nucen extrémně se zaměřit na herce. Vzápětí mu výběr mladších představitelů nepřijde zrovna ideální, protože se mladší verze příliš nepodobají svým starším, ale jejich herectví je neokoukané. Modelka Linda Bartošová toho za film moc nenamluví, ale se Simonovou Krainovou si jsou podobné. Ano, tenhle film proslavila Krainová. V podstatě se nemluvilo o ničem jiném, než že zde hraje jednu z hlavních rolí. Mám-li její výkon srovnávat s výkonem vysloužilé modelky Herzigové a její kreace v Pohádkáři", je Krainová hotová Meryl Streep. A rozhodně by ji režiséři měli dále obsazovat. Mladí a méně známí herci ve filmu na sebe solidně upozornili. U Geni, Suchoše a Sokiše jsem vděčný, že ze sebe nedělali kašpárky a byli nezvykle umírnění. Takže vlastně fajn setkání. Akorát malý problém. Divačky-čtyřicátnice budou mít ze vzhledově bezchybné Krainovky mindrák, dříve optimističtí čtyřicátníci nepřijdou na jméno panu spisovateli i režisérovi, a my kritici, mimo jiné, oceníme zvláštní pojetí a rytmus filmu, dobovou retro výpravu, absenci internetu a smartphonu v současnosti, přehlédneme tradiční product placement a pokocháme se vteřinovým záběrem na ztopořené bradavky top modelky v rouše Simonině. Jak málo stačí ke štěstí. 60% () (méně) (více)
Reklama