Obsahy(1)
Život na moři není procházkou růžovou zahradou, od každého si vybere svou daň. Nikos, nemluvný, samotářský, osudem otřískaný námořník o tom ví své. I jeho semlela ta stále stejná ubíjející macha námořnického života, života bez minulosti, bez budoucnosti. Už dávno jej drží nad vodou jen pravidelná každodenní dávka opia. A možná ještě knížky, které nikdy nepřestal mít rád. Ty mu snad pomůžou i přežít těch pár dní v hongkongském přístavu, ve kterém teď čekají na to, až - a jestli vůbec - je zkrachovalá lodní společnost, které tahle kocábka patří, vyplatí. Nikos nemá nejmenší chuť hledat rozptýlení v přístavu, a už vůbec se nechce bavit s tou malou Číňankou, která jim chodí na loď uklízet. Jenomže v té desetileté holčičce je něco, čemu se nelze ubránit. Upřímnost, čistota, prostota. A v Nikosovi přece jen ještě neodumřel všechen lidský cit... Citlivě, střídmě natočený komorní příběh zvláštního, krátkého přátelství dvou osamělých bytostí, přátelství, které je oba svým způsobem obohatí, stojí a padá se skvělými výkony obou protagonistů. Kvality původem irského herce Stephena Reae dávno prověřil čas, mimořádně působivý je ale i výkon jedenáctileté Ling Chuové, dcery čínsko-vietnamských přistěhovalců, pro kterou byl tento film první - a zatím jedinou - zkušeností před kamerou. Na MFF v Cannes získal film v roce 1995 Cenu Ekumenické poroty, o rok později byl oceněn i na MFF v Bruselu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Mezi dvěma ohni je sympatická komorní a poměrně minimalistická záležitost. Tvůrci ale mohli být důslednější a zapracovat na formě. Hlavně tak v první třetině (možná polovině) filmu mohli být minimalističtější se střídmějším střihem (stopáž je krátká, její natáhnutí o nějakých 10 minut by nebylo nic neúnosnýho), statičtější kamerou, míň zoomováním… Hudba spíš lehce odváděla pozornost od příběhu a emocí postav a bylo by to na většině míst lepší bez ní. Tyhle věci by rozhodně podtrhly atmosféru snímku. I přes tyhle nedostatky ale hodnocení zaokrouhluji směrem dolů. Postupně se totiž tempo subjektivně pomalu zvolňovalo a snímek mě začal pohlcovat. Je velmi emotivní a najde se v něm i několik opravdu silnejch scén, kdy nejspíš ukápne nějaká ta slzička nejen samotářskému námořníkovi (posezení v restauraci, závěr…). To vše bez sebemenšího náznaku citovýho vydírání. Li je moudřejší než většina lidí, který znám, a neherečka Ling Chu, která ji ztvárnila ve své první a asi i poslední roli, opravdu zazářila. Škoda, že si nevystřihla víc dětských rolí v podobných nezávislých filmech. V době napsání komentáře (2010) už jí bude táhnout na třicet. ()
Když ten film začínal, chtělo se mi tak strašně spát, že jsem si řekla, že to nedám. A když zakroutil té kočičce krkem, řekla jsem si: "Tak to ne, seru na to, jdu spát!" :-) Ale přece mě něco donutilo se dívat a udělala jsem dobře. Opravdu krásný, působivý příběh, ktrerý nezle popsat, ale musí se vidět. Přiznávám, slzička na konci ukápla... A už ten film nikdy nechci vidět! Připadám si pak jako nějaký pošuk, který brečí i u pohádky :-) Ne, kecám. Klidně bych koukla znova, ale proboha v nějakou "normální" hodinu! ()
Ono to tak jako hezky působí, když hezká malá dívenka zapůsobí svou moudrostí na tápajícího dospěláka. Jenže na mě tohle moc neplatí. Tohle je jen obyčejný průměrný film, který se tváří, jako že je něčím víc, než skutečně je. ()
Tento film jsem kdysi viděla na filmovém festivalu, a vím, že na mě dost zapůsobil. Námořní loď je někde v Asii, Námořník má problémy s opiem a ani neumí už užívat života. Malá holčička mu v podstatě ukáže, že oni také opium používají, ale nekouří ho pořád. Je to takové docela filosofické. ()
Zlatá Palma - výběr ()
Reklama