Série(2) / Epizody(36)
-
Genesis (2014) - 12 epizod
-
Virgin Soul (2017) - 24 epizod
Obsahy(1)
Mistarcia je kouzelný svět, kde žijí pohromadě lidé, bohové a démoni. Kdysi dávno se objevil strašlivý drak Bahamut a hrozilo nebezpečí, že zničí celou zemi, ale lidé, bohové a démoni překonali vzájemné rozdíly a spojili se proti společnému nepříteli, kterého se jim sice nepodařilo zabít, ale dokázali jej porazit a uzavřít v energetickém poli. Klíč k tomuto vězení byl rozdělen na dvě části a aby nikdy nebyl spojen a drak nemohl znovu povstat, byla jedna část dána bohům a druhá démonům. O dva tisíce let později i přes různé drobné spory mezi jednotlivými frakcemi stále vládne relativní klid a mír, ale jen do okamžiku než démonka Amira ukradne bohům jejich polovinu klíče... (Jeoffrey)
(více)Videa (2)
Recenze (15)
Divné anime, ktoré mi vyšumelo z hlavy čo spájalo nespojiteľné, dejovo síce pokračovalo, ale niektoré veci nevysvetľovalo, všade sa išlo príliš rýchlo a mužské postavy ja neviem neboli mi až také sympatické. Hlavne teda Leone mi nejako nesadol neviem prečo, zatiaľ čo Amira aj hej. Ono podľa mňa toto anime chcelo určite zaujať svojich divákov, ale prílišným zrýchlením deja nedalo priestor postavám rásť, ale inak sa mi tento počin páčil je pozerateľný. ()
[1. série] Když se v anime utkávají démoni s andělama, bývá z toho sice spoušť nezměrných rozsahů, ale častěji v hlavách diváků než na obrazovce. Chtě nechtě musím v tomto SnB (ne, žádný snowboard) tedy pochválit, protože přítomnost ultrahorlivých, zaslepených "dobráků" a slizkých rohatců byla jen motorem k velkým bitvám nez fillerovsko-filosofickým debatám. A jak tomu nechyběla zezměpisná šířka z pekla až do nebe, chyběla tomu hloubka a děj drhl stále o břeh. Sekunduju s tím, že tempo je od začátku našláplé a prošpikované vtípky až do konce (jediné zpomalení v bažině) a i když divákovi tedy zprvu chybí základní orientace, brzo se s dějem srovná a je připraven na další novinky / zvraty..které už nepřijdou. Důkazem budiž několikadílné (na první pohled důležité) postranní kočkování 2 hlavních postav, které je vysvětleno během minuty klišoidní citlivě necitlivou zpovědí jednoho z bad guyů. Jinak bychom se o tom nedozvěděli, jak na to není čas, že? Bohužel tedy, jíž od jinak slibného startu víme, co se na konci musí zákonitě stát a po cestě zdvihneme obočí teprve párkrát během úplného závěru (Star Wars moment + neklasický uzavření), ale krom toho je příběh až přepřílis lineární a uspěchaný. Postavy měly kvalitu velmi nevyváženou: Favaro, Amira, i Rita byly slušné, v případě Kaisara a namátkou Lucifera otravné až úplně zbytečné. Jsou tu ovšem 2 faktory, resp 1 velký a 1 hodně drobný, který mi čas a vzpomínky osvěžily: Mírně retro animace, která v tomto provedení má hodně sexy styl a tanec. Ano, tanec. Byl pouze obsažen v jednom dílum ale i ta minutka dvě zdařile provedeného společenského flámování mi stačila k smutně-nadšenému procitnutí, že mi v těch středovekých fantasy anime jednoduše chybí. Závěrem upřímně dodám, že jsem čekal akcí a emocema přehnanou fantasy mlátičku. S tímto očekáváním se SnB velmi decentně popralo; jenže když takový Bahamut mohl klidně být nahrazen nadpozemsky obrovským automatickým rotačákem, víte, že konečný efekt se zrovna nedostavil. 70%, 3*-4*. Favaroooooooooo! ()
Nezřídka se mi při sledování anime stává, že nadávám nad rozplizlostí a prázdnotou děje, jeho nulovým vývojem, přešlapováním na místě a nezajímavými postavami. O to větší bylo mé překvapení, když jsem zjistil, že Bahamut v tomto ohledu představuje opačný extrém – děj se zde řítí jak splašený kůň ve snaze vměstnat se do dvanácti dílů, přestože by seriálu daleko více slušela dvojnásobná délka, kdy by postavy a zejména fantazijní svět dostaly větší prostor k rozvinutí a předvedení se v plné kráse; takto má divák po zhlédnutí dvanáctého dílu pocit, že viděl vlastně jen nějakou krátkou ochutnávku z universa, které může rozhodně více nabídnout. Ke srovnání se nám z téhož roku nabízí Čajka, kde tvůrci taktéž stvořili fantasy svět zřejmě tak, že smíchali dohromady náhodné nápady a prvky, co jim zrovna přišly pod ruku, skoro jako by si mezi sebe přizvali ducha Tristana Tzary, leč v obou případech vznikly zajímavé světy – ten Čajčin je více nápaditější a bláznivější, ten Bahamutův se více drží fantasy kánonu a bere se o něco vážněji. Na Čajce byla z postav zajímavá jen Čajka, ovšem u Bahamuta mají své kouzlo a vnitřní rozměr všichni čtyři hlavní hrdinové. A pokud se konečně bavíme o audiovizuální stránce, patří pomyslná vítězná cena jednoznačně Bahamutovi, neboť zdařilejší a poctivější kresbu a animaci jsem již delší dobu neviděl (dokonce i zakomponování CGI postav se až na lesního draka vcelku povedlo) a soundtrack často a zdařile podkresluje scény. Ve výsledku je tedy největším kamenem úrazu ona uspěchanost, vlivem níž se divák nemůže zbavit pocitu, že se neustále dívá jen na špičku ledovce, přestože by od příběhu a fantazijního světa spolu s postavami mohl dostat mnohem více, vlivem čehož se v samotném závěru místo silné katarze dočká spíše jen pocitu nedopovězenosti, nedokončenosti autorské výpovědi. Nic to však nemění na faktu, že jsem se po delší době dočkal zdařilejšího fantasy anime bez zbytečného fanservisu a ečči, bez nesmyslných zvratů, se zajímavými hrdiny a výbornou audiovizuální stránkou. Pokud bude nějaké pokračování, mohou se mnou tvůrci rozhodně jako s divákem opět počítat. Lepší 3*. ()
Něco málo jsem si užil. Více moc jsem si neužil. První 1/3 ok. Druhá 1/3 "hmm", třetí 1/3 "wtf"... Naprosto bez hloubky, nezapamatovatelné postavy, žádné poučení, nevýrazný příběh, o ničem všechno, hrozné hlavní postavy... Ani se mi nechce pokračovat. Nijak nikomu nedoporučuji a tak nějak nechápu ty, kteří tomu dávají 5 hvězd... A to jsou i lidé, kteří ostatní anime hodnotí s větší důkladností, než já... Toto se ve vás prostě nezapíše, nezůstane, okamžitě na to zapomenete, nebude vás to ke konci bavit, nevzpomenete si na jediné jméno a celkově se budete modlit za to, ať už to skončí. Nevýrazných 40% ()
Shingeki no Bahamut: Genesis zachraňuje jen jedna věc - seriál je zábavný natolik, že umožňuje zapomenout na ty obrovské díry v příběhu a chybějící hloubku. Silné postavy (banda šašků to je, ale to je na tom právě to dobré), svět se slušným potenciálem, výborná grafika a animace (i to CG vypadá dobře), nadprůměrný soundtrack a skvěle režírované akční scény jsou velká pozitiva - až to skoro nevypadá, že jde o reklamu ke hře na mobily. Ale ty negativa tomu i tak neprominu - slabých, slabých, slabých 7/10. ()
Galerie (101)
Photo © Mappa
![Šingeki no Bahamut - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/440/159440706_2c1e2d.png)
Reklama