Režie:
Giulio PetroniKamera:
Carlo CarliniHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Giuliano Gemma, Mario Adorf, Anthony Dawson, Riccardo Pizzuti, Magda Konopka, Alberto Dell'Acqua, Omero Capanna, Víctor Israel, Federico Boido, Cris Huerta (více)Obsahy(1)
Spagheti western s Morriconeho hudbou a hvězdami Giuliano Gemmou a Mario Adorfem obsahuje převážně komediální prvky. Bandité, vedení zabijákem Prattem, přepadnou dostavník a postřílejí všechny cestující. Mrtvé pohřbívá podvodníček a proutník Tim Larry (G. Gemma) a s kopáním mu pomůže poněkud prostomyslný zlatokop Harry Jim (M. Adorf). Když Tim pomůže Harrymu ve rvačce vzniklé při konfliktu při hraní karet, stávají se z nich přátelé. Bandita Pratt se však chce také vypořádat s Timem, který má na svědomí smrt jeho synů. Když se Tim s Harrym snaží vést poklidný život na Harryho zpustlé farmě, obklíčí je bandité... (Mariin)
(více)Recenze (13)
Dvě slavné italské herecké ikony minulého staletí s pistolemi prokatě nízko u pasu.. ()
Zábava! Jeden z najlepších Gemmových filmov a asi najlepší z jeho komediálnych westernov. To spojenie odľahčeného podvodníckeho filmu (s dobrými nápadmi a vtipnými a pritom nie blbými scénami) s nečakane krutými výjavmi a krvavými prestrelkami s množstvom deravých hláv u mňa fungovalo celkom dobre. Adorf je tu sympatická variácia na Spencera a Gemma láme jedno ženské srdce za druhým. K tomu výborná hudba Morriconeho a Nicolaia. ()
Kombinace klasického brutálního italowesternu s westernem komediálním. V hlavních rolích nesporně herecké hvězdy, Giuliono Gemma a Marido Adorf (zde v netypické roli relativního klaďase). Přibližně 80% filmu se nese spíše v duchu parodie, zbývající procenta doplňuje typicky krvavě zabijácký prvek, v němž si marxismem infikovaní Italové libují. Celkově bych hodnotil takto: pokud je divák předem připraven na to, že se bude dívat na italských brak pozdních šedesátých let, pak se nudit nebude; místy se lze i zasmát černému humoru, Gemma je sympaťák s chlapskou jizvou a chlapeckým úsměvem, Adorf - zde v roli mírně retardovaného, ale jinak morálního zlatokopa- je pan herec (ačkoliv je nejlepší v jednoznačně záporných rolích), a Morriconeho hudba dodává tomuto rodokapsu trochu umělecký punc. Odpad to není, ovšem žádné veledílo také ne. Zábava pro relaxaci s vypnutým vypínačem intelektu určitě ano. ()
Asi nejslabší Petroniho špageťák, co jsem viděl, ale pořád poměrně slušný. Je to jakási předzvěst filmů se Spencerem a Hillem, nicméně pořád obsahující prvky, které do čistých komedií nepatří - hlavně banda brutálních záporáků. Místo Hilla je tady Giuliano Gemma, který do téhle role sedí celkem dobře, místo Spencera Mario Adorf, postava je ale úplně jiná. V ději se střídají komické prvky (které obstarávají oba hrdinové, především Adorf v roli dobrosrdečného trouby) se scénami které jako by vypadly z těch nejdrsnějších špaget (mučení, vraždy...). Hlavního záporáka hraje špagetovej hnusák č. 1 Federico Boido (Rick Boyd), čímž je řečeno vše. Dohromady by to mohlo působit nepatřičně, ale Petroni to s pomocí obou hlavních herců a Morriconeho hudby (skvělá hlavní píseň) zvládá. ()
Fakt nemám rád multižánrové spájanie westernu s komédiou a práve toto nemiestne, občas až infantilne pôsobiace humorné poňatie mi tu nesmierne vadilo. Navyše to považujem aj za mrhanie potenciálu Giuliana Gemmu, ktorému podľa mňa takéto komediálne postavy vôbec nesvedčia. V záverečnej polhodine našťastie príbeh nadobudne o čosi vážnejší ráz, žarty idú na chvíľu bokom a k slovu sa konečne dostanú aj strelné zbrane, čo bolo v tomto prípade doslova vykúpenie. ()
Petroni je sázka na jistotu. Sympatická dvojka , napětí a zde dokonce i velmi podařený humor. Scénář mi přišel tak trochu sešitý horkou jehlou ale na druhou stranu se pořád něco děje. Celým filmem prosakuje dojemná hudba mistra Morriconeho a (nejen) přívrženec žánru musí být spokojen. Do geniality Tepepy či Da uomo a uomo má tenhle kousek daleko. Dokáže však svou poctivostí chytit za srdce a královsky pobavit. ()
Reziser Dzulio Petroni /Muz proti Muzi 1967, Tepepa s Orsonom Wellsom/ natocil dalsi vyborny spaghetti western ktory sa umne strieda s komediou. Prevazuje komedia, ale asi 20 - 30 % filmu tvori aj drsna westernova jazda. Mario Adorf /Via Mala, Milano Kalibro 9/ bol v roli kladasa, a dalsim velikanom tu bol Dzuliano Gemma. Vsimol som si aj Riccarda Pizzutiho /Suda a Licha, Dva machri mezi nebem a peklem, Jdi na to/. Perfektne dialogy, vyborne sceny a masakrozne dobry rezia Petroniho zabezpecuju tomuto filmu 89 % ()
Film začíná jedním z nejkrásnějších úvodů ze všech spaghetti westernů, které jsem zatím viděl. Lví podíl na tom má nádherná Morriconeho skladba. Poté se ovšem tón filmu změní v komedii. Někdy vtipnější (scéna s falešnou telegrafní stanicí, Gemma balící čerstvou vdovu), někdy míň (povinné rvačky), ale za každých okolností jej táhne sympatická dvojice v podání Giuliana Gemmy a především Maria Adorfa. A to navzdory rozdrobenému scénáři, který je spíš sledem epizod, v nichž se samotný děj posune vpřed klidně až po půl hodině trvání, občasným skokům od veselohry k dramatu a poněkud drsnějším scénám z finále snímku. Nic z toho mi nevadilo, akorát některé vedlejší linie mohly být propracovanější. Režisér Giulio Petroni ("Muž proti muži", "Tepepa") snad zklamat neumí a ve výsledku jde o hodně příjemný film. ()
Místo Hilla a Spencera Gemma a Adorf a zase to nevyšlo. Hodně málo vtipná komedie v laciné produkci. ()
Gemma, typický to hrdina spaghetti kousků, zde dostává netypického parťáka, Mario Adorfa. Ne vždy čestný parťák Gemma jej značnou část děje tahá tak trochu za fusekli a s pomocí důvěřivého mistra Santera prchá bandě zabijáků, vydělává načerno peníze (závada na drátě je nazapomenutelná) a zatímco parťák marně doufá ve své ztracené dolary, po Gemmovi jedou všechny ženské, které se objeví. Přesto to je k dobru věci zcela jiný typ, než Arizona. Mario Adorf v oválené roli toužící opravit svůj ranč a spolupracující tím pádem s Gemmou slibujícím náhradu, je parádní. Spolupráce se známou firmou Timem však může být i dost nebezpečná! Nikdo v dějinách špaget totiž neměl tak bezcitné záporáky, jako má právě Petroni a Rick Boyd s nožem zde je kapitola vážně pro silné nervy. Jistá melancholická atmosféra celého díla, které nevím, zda bylo zcela vážné (vlastně dost smutný film celkově, brutální násilí a ten dojemný Morricone) či ne (většina akcí ústřední dvojice a vůbec ne špatné Gemmovy špeky), prostupuje celým filmem. Výsledek je takový: posmutnělý ne tak úplně špagety, ne tak typický Gemma (bacha, má tu i svědomí) a všechno dohromady bez chyby. Jen trochu odlišná atmosféra, než mívají jiné Petroniho kousky. ()
Pro mě velice příjemné překvapení v podobě sladění humoru a násilných scén. ()
Když Harry potkal Sally... vlastně Tima, teda vlastně Billyho. Byla to láska na první pohled, i když vlastně na druhý. Samozřejmě, láska bratrská, hodně mužná, vždyť jsme na Divokém západě. Prožíváme s nimi ty drobné, no veselé příhody i když, kvůli nim umírají i ti nevinní. A to, už tak veselé není. No, nedejme se tím zmást a popřejme jim ještě hodně povedených vtípků a šprímů, snad i toho vysnívaného ranče... Moc pěkný ústřední motiv pana Morriconeho. V rámci žánru (komedie) za 3,5. ()
Dva skvělý herci v neskutečně zábavné westernovce o podvodníččích, jež se nezastaví před ničím. ()
Reklama