Režie:
Giulio PetroniKamera:
Carlo CarliniHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Giuliano Gemma, Mario Adorf, Anthony Dawson, Riccardo Pizzuti, Magda Konopka, Alberto Dell'Acqua, Omero Capanna, Víctor Israel, Federico Boido, Cris Huerta (více)Obsahy(1)
Spagheti western s Morriconeho hudbou a hvězdami Giuliano Gemmou a Mario Adorfem obsahuje převážně komediální prvky. Bandité, vedení zabijákem Prattem, přepadnou dostavník a postřílejí všechny cestující. Mrtvé pohřbívá podvodníček a proutník Tim Larry (G. Gemma) a s kopáním mu pomůže poněkud prostomyslný zlatokop Harry Jim (M. Adorf). Když Tim pomůže Harrymu ve rvačce vzniklé při konfliktu při hraní karet, stávají se z nich přátelé. Bandita Pratt se však chce také vypořádat s Timem, který má na svědomí smrt jeho synů. Když se Tim s Harrym snaží vést poklidný život na Harryho zpustlé farmě, obklíčí je bandité... (Mariin)
(více)Recenze (13)
Asi nejslabší Petroniho špageťák, co jsem viděl, ale pořád poměrně slušný. Je to jakási předzvěst filmů se Spencerem a Hillem, nicméně pořád obsahující prvky, které do čistých komedií nepatří - hlavně banda brutálních záporáků. Místo Hilla je tady Giuliano Gemma, který do téhle role sedí celkem dobře, místo Spencera Mario Adorf, postava je ale úplně jiná. V ději se střídají komické prvky (které obstarávají oba hrdinové, především Adorf v roli dobrosrdečného trouby) se scénami které jako by vypadly z těch nejdrsnějších špaget (mučení, vraždy...). Hlavního záporáka hraje špagetovej hnusák č. 1 Federico Boido (Rick Boyd), čímž je řečeno vše. Dohromady by to mohlo působit nepatřičně, ale Petroni to s pomocí obou hlavních herců a Morriconeho hudby (skvělá hlavní píseň) zvládá. ()
Zábava! Jeden z najlepších Gemmových filmov a asi najlepší z jeho komediálnych westernov. To spojenie odľahčeného podvodníckeho filmu (s dobrými nápadmi a vtipnými a pritom nie blbými scénami) s nečakane krutými výjavmi a krvavými prestrelkami s množstvom deravých hláv u mňa fungovalo celkom dobre. Adorf je tu sympatická variácia na Spencera a Gemma láme jedno ženské srdce za druhým. K tomu výborná hudba Morriconeho a Nicolaia. ()
Dvě slavné italské herecké ikony minulého staletí s pistolemi prokatě nízko u pasu.. ()
Kombinace klasického brutálního italowesternu s westernem komediálním. V hlavních rolích nesporně herecké hvězdy, Giuliono Gemma a Marido Adorf (zde v netypické roli relativního klaďase). Přibližně 80% filmu se nese spíše v duchu parodie, zbývající procenta doplňuje typicky krvavě zabijácký prvek, v němž si marxismem infikovaní Italové libují. Celkově bych hodnotil takto: pokud je divák předem připraven na to, že se bude dívat na italských brak pozdních šedesátých let, pak se nudit nebude; místy se lze i zasmát černému humoru, Gemma je sympaťák s chlapskou jizvou a chlapeckým úsměvem, Adorf - zde v roli mírně retardovaného, ale jinak morálního zlatokopa- je pan herec (ačkoliv je nejlepší v jednoznačně záporných rolích), a Morriconeho hudba dodává tomuto rodokapsu trochu umělecký punc. Odpad to není, ovšem žádné veledílo také ne. Zábava pro relaxaci s vypnutým vypínačem intelektu určitě ano. ()
Fakt nemám rád multižánrové spájanie westernu s komédiou a práve toto nemiestne, občas až infantilne pôsobiace humorné poňatie mi tu nesmierne vadilo. Navyše to považujem aj za mrhanie potenciálu Giuliana Gemmu, ktorému podľa mňa takéto komediálne postavy vôbec nesvedčia. V záverečnej polhodine našťastie príbeh nadobudne o čosi vážnejší ráz, žarty idú na chvíľu bokom a k slovu sa konečne dostanú aj strelné zbrane, čo bolo v tomto prípade doslova vykúpenie. ()
Petroni je sázka na jistotu. Sympatická dvojka , napětí a zde dokonce i velmi podařený humor. Scénář mi přišel tak trochu sešitý horkou jehlou ale na druhou stranu se pořád něco děje. Celým filmem prosakuje dojemná hudba mistra Morriconeho a (nejen) přívrženec žánru musí být spokojen. Do geniality Tepepy či Da uomo a uomo má tenhle kousek daleko. Dokáže však svou poctivostí chytit za srdce a královsky pobavit. ()
Reziser Dzulio Petroni /Muz proti Muzi 1967, Tepepa s Orsonom Wellsom/ natocil dalsi vyborny spaghetti western ktory sa umne strieda s komediou. Prevazuje komedia, ale asi 20 - 30 % filmu tvori aj drsna westernova jazda. Mario Adorf /Via Mala, Milano Kalibro 9/ bol v roli kladasa, a dalsim velikanom tu bol Dzuliano Gemma. Vsimol som si aj Riccarda Pizzutiho /Suda a Licha, Dva machri mezi nebem a peklem, Jdi na to/. Perfektne dialogy, vyborne sceny a masakrozne dobry rezia Petroniho zabezpecuju tomuto filmu 89 % ()
Film začíná jedním z nejkrásnějších úvodů ze všech spaghetti westernů, které jsem zatím viděl. Lví podíl na tom má nádherná Morriconeho skladba. Poté se ovšem tón filmu změní v komedii. Někdy vtipnější (scéna s falešnou telegrafní stanicí, Gemma balící čerstvou vdovu), někdy míň (povinné rvačky), ale za každých okolností jej táhne sympatická dvojice v podání Giuliana Gemmy a především Maria Adorfa. A to navzdory rozdrobenému scénáři, který je spíš sledem epizod, v nichž se samotný děj posune vpřed klidně až po půl hodině trvání, občasným skokům od veselohry k dramatu a poněkud drsnějším scénám z finále snímku. Nic z toho mi nevadilo, akorát některé vedlejší linie mohly být propracovanější. Režisér Giulio Petroni ("Muž proti muži", "Tepepa") snad zklamat neumí a ve výsledku jde o hodně příjemný film. ()
Místo Hilla a Spencera Gemma a Adorf a zase to nevyšlo. Hodně málo vtipná komedie v laciné produkci. ()
Gemma, typický to hrdina spaghetti kousků, zde dostává netypického parťáka, Mario Adorfa. Ne vždy čestný parťák Gemma jej značnou část děje tahá tak trochu za fusekli a s pomocí důvěřivého mistra Santera prchá bandě zabijáků, vydělává načerno peníze (závada na drátě je nazapomenutelná) a zatímco parťák marně doufá ve své ztracené dolary, po Gemmovi jedou všechny ženské, které se objeví. Přesto to je k dobru věci zcela jiný typ, než Arizona. Mario Adorf v oválené roli toužící opravit svůj ranč a spolupracující tím pádem s Gemmou slibujícím náhradu, je parádní. Spolupráce se známou firmou Timem však může být i dost nebezpečná! Nikdo v dějinách špaget totiž neměl tak bezcitné záporáky, jako má právě Petroni a Rick Boyd s nožem zde je kapitola vážně pro silné nervy. Jistá melancholická atmosféra celého díla, které nevím, zda bylo zcela vážné (vlastně dost smutný film celkově, brutální násilí a ten dojemný Morricone) či ne (většina akcí ústřední dvojice a vůbec ne špatné Gemmovy špeky), prostupuje celým filmem. Výsledek je takový: posmutnělý ne tak úplně špagety, ne tak typický Gemma (bacha, má tu i svědomí) a všechno dohromady bez chyby. Jen trochu odlišná atmosféra, než mívají jiné Petroniho kousky. ()
Pro mě velice příjemné překvapení v podobě sladění humoru a násilných scén. ()
Když Harry potkal Sally... vlastně Tima, teda vlastně Billyho. Byla to láska na první pohled, i když vlastně na druhý. Samozřejmě, láska bratrská, hodně mužná, vždyť jsme na Divokém západě. Prožíváme s nimi ty drobné, no veselé příhody i když, kvůli nim umírají i ti nevinní. A to, už tak veselé není. No, nedejme se tím zmást a popřejme jim ještě hodně povedených vtípků a šprímů, snad i toho vysnívaného ranče... Moc pěkný ústřední motiv pana Morriconeho. V rámci žánru (komedie) za 3,5. ()
Dva skvělý herci v neskutečně zábavné westernovce o podvodníččích, jež se nezastaví před ničím. ()
Reklama